Справа № 500/9529/21
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9529/21

15 лютого 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., представника позивача - Червенюка М.В., представника відповідача - Мудрого О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватної фірми "БАЙПАС" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ ДПС України про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася Приватна фірма "Байпас" (далі позивач, ПФ "Байпас") з позовною заявою до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Тернопільській області) про:

- визнання протиправним та скасування Розпорядження Головного управління ДПС у Тернопільській області №900-л від 17.12.2021 "Про відмову у видачі ліцензії";

- зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області видати приватній фірмі "Байпас" ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на місці здійснення торгівлі за адресою: Україна, Тернопільська область, Чортківський район, смт. Золотий Потік, вул.Д.Галицького, 1 Т, Золотопотіцька територіальна громада.

Позивач вказав, що ним дотримано усіх вимог щодо отримання ліцензії на роздрібну торгівлю паливом за адресою: Україна, Тернопільська область, Чортківський район, смт. Золотий Потік, вул.Д.Галицького, 1 Т, Золотопотіцька територіальна громада.

Однак розпорядженням №900-л від 17.12.2021 відмовлено у видачі відповідної ліцензії.

Позивач звертає увагу на те, що у вказаному розпорядженні застосовано іншу норму права, зокрема зазначено ч. 38 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального», тобто застосовано норму, яка не підлягала застосуванню.

Вимагати надання інших документів, ніж зазначені у цьому Законі заборонено.

Позивач вважає, що з наданих документів відповідач мав достатньо інформації, щоб переконатись, що тимчасова споруда не є об`єктом нерухомості, оскільки нерухомим майном (нерухомістю) є земельна ділянка без поліпшень або земельна ділянка з поліпшеннями, які з нею нерозривно пов`язані, будівлі, споруди, їх частини, а також інше майно, що згідно з законодавством належить до нерухомого майна. Тимчасова споруда є рухомим майном, тобто матеріальним об`єктом, який може бути переміщеним без заподіяння йому шкоди, а тому до заяви про видачу ліцензії правомірно надані не документи на нерухоме майно, а документи, що засвідчують право власності на земельну ділянку на тимчасову споруду, а також документи, що підтверджують право користування цими речами у позивача.

До заяви також надано документи щодо використання саме тимчасової споруди для діяльності з роздрібного продажу палива та щодо виконання вимог з безпеки праці.

Проте, відповідачем безпідставно зазначає перелік документів, визначених законом виключно до тих, що підтверджують право власності чи право користування тільки нерухомого майна.

Вказане порушує права позивача, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 24.12.2021 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін на 26.01.2022.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву 26.01.2022. Вказав, що підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження слугувало порушення вимог ч. 38 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме неподання завірених заявником копій документів: акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним, або копії документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт нерухомого майна, виданих до 01.01.2014.

Відповідач покликався і на те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3) здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом видачі сертифікату.

Натомість вказані позивачем висновки експертиз не є тотожними або взаємовиключними з актами вводу в експлуатацію об`єкта та готовності об`єкта до експлуатації, або з сертифікатом про прийняття в експлуатацію.

Крім того, відповідач зазначає, що суб`єктом господарювання до заяви не було подано копію акту введення в експлуатацію основних засобів від 01.12.2021, як про це зазначає позивач. Однак, якби вищевказаний документ був би наявний у пакеті документів це не дало б можливості видати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним працівниками податкового органу, оскільки акт вводу в експлуатацію основних засобів не являється будь-яким іншим документом, що підтверджує прийняття закінчених будівництвом об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Вважає вимоги позивача безпідставними, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Протокольною ухвалою суду від 26.01.2022 відкладено розгляд справи на 15.02.2022 та допущено процесуальне правонаступництво Головного управління ДПС у Тернопільській області на Головне управління ДПС у Тернопільській області як відокремлений підрозділ ДПС України.

Згідно з поясненнями від 09.02.2022 представник позивача вказав, що основними підставами для відмови у видачі ліцензії слугувала ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Проте, позивач вказав, що разом із заявою подав усі передбачені чинним законодавством документи. При подачі документів, працівником податкового органу повернуто йому ряд документів, серед яких і акт введення в експлуатацію основних засобів від 01.12.2021.

В судовому засіданні 15.02.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, пояснень, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, з яких встановив настпуне.

Зокрема, як випливає із матеріалів справи, Приватна фірма "Байпас" зареєстрована як юридична особа, ідентифікаційний код юридичної особи: 25077877; основний вид діяльності: 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

Приватна фірма "Байпас" 15.12.2021 звернулася до Головного управління ДПС у Тернопільській області із заявою про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на місце здійснення торгівлі за адресою: Україна, Тернопільська область, смт. Золотий Потік, вул. Д.Галицького, І Т, Золотопотіцька територіальна громада.

До заяви долучено документи, а саме:

- копія договору оренди земельної ділянки від 13.10.2021;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки №1041 від 25.03.2021;

- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №249862459 від 25.03.2021;

- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №280467041 від 21.10.2021;

- копія рішення №108 від 16.08.2021 про надання висновку про відповідність розташування тимчасових споруд ТОВ «Т.А.Н.К.» 4

- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеку зокрема:

- дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки №0130.19.77 від 01.08.2019 та №0176.19.77 від 08.11.2011;

- дозвіл на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки №0076.21.77 від 20.09.2021;

- платіжне доручення №804 від 16.12.2021.

Розпорядженням Головного управління ДПС у Тернопільський області №900-л від 17.12.2021 «Про відмову у видачі ліцензії» суб`єкту господарювання Приватній фірмі "Байпас", відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на місці здійснення торгівлі за адресою: Україна, Тернопільська область, смт. Золотий Потік, вул. Д.Галицького, 1 Т, Золотопотіцька територіальна громада, з підстав відсутності акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо усіх всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним або копій документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт нерухомого майна, виданих до 01.01.2014, чим порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зі змінами та доповненнями.

Позивач вважаючи розпорядження від 17.12.2021 безпідставним, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та порушує права позивача, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі, зокрема пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №481/95-ВР).

Згідно з ч. 20 ст. 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років (ч. 30 ст. 15 Закону №481/95-ВР).

Приписами ч.ч. 32 - 35 ст. 15 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального). Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Відповідно до ч. 38 ст. 15 Закону №481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Частиною 40 ст. 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта (ч. 41 ст. 15 Закону №481/95-ВР).

Частиною 45 ст. 15 Закону №481/95-ВР установлено, що вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства (ч. 46 ст. 15 Закону №481/95-ВР).

Вказане свідчить про те, що для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкт господарювання подає відповідну заяву та документи, перелічені у ч. 38 ст. 15 Закону №481/95-ВР.

Представник позивача повідомив, що позивач мав на меті запустити контейнерну автозаправну станцію, при цьому контейнерна автозаправна станція автозаправна станція з наземним або надземним (далі - наземним) розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розміщенням ПРК у контейнері зберігання палива та виконана як цілісний заводський виріб.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно з ч. 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регулюється Порядком, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 №244, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/20068 (далі - Порядок №244).

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Порядку №244 тимчасова споруда (ТС) - це одноповерхова споруда, що встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. ТС можуть бути пересувними та стаціонарними.

За приписами п.п. 2.1, 2.20, 2.21, 2.30 та 2.31 Порядку № 244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС, установлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив`язки. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу, розміщення ТС самовільно забороняється.

Відповідно до п. 3 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1442 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 1159) (надалі, Правила) торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів.

Згідно п. 2 Правил, термін «автозаправна станція» вживається у значенні, наведеному в ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».

Контейнерна автозаправна станція - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і паливороздавальної колонки, зблокованих в єдиному контейнері (п. 3.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»).

Відповідно до таблиці 10.9 ДБН Б.2.2-12:2019 - заправки з зблокованим наземним резервуаром ємністю до 20 м, куб, включно (наземне розташування) відносяться до типу Г (малих АЗС).

Як встановлено судом, у місці торгівлі пальним за адресою: Україна, Тернопільська область, смт. Золотий Потік, вул. Д.Галицького, 1 Т, Золотопотіцька територіальна громада, позивач розташував для здійснення господарської діяльності - паливо-заправний пункт ПЗП - 20 (10м3+1 Ом3).

Крім того, згідно із договором купівлі-продажу від 01.04.2013 ПФ «Байпас» придбала у ТОВ «Барель Буковина» ПЗП - 20 (10м3+10м3), який складається з контейнера металевого 12,2м-2,4м-2,6м. країна виробництва Україна, рік виробництва 2013 р., з двома ємностями для паливо-мастильних матеріалів по 10м3, з операторською, дихальні клапани металеві 2шт., система зливу паливо-мастильних матеріалів клапанна металева, колонка паливно роздавальна Токхейм вмонтована в ПЗП-20.

Відповідно до ст. 2 технічного паспорту паливо-заправного пункту ПЗП-20 (10м3+І0м3) складається з двох резервуарів по 10 м3 призначений для прийому, зберігання, виміру об`єму і видачі палива (бензин, дизельне паливо) споживачеві згідно вимог обліково-розрахункових операцій.

Відповідно до технічного паспорту на паливо-заправний пункт ПЗП-20 (далі - ПЗП) є автозаправним пунктом з наземним розташуванням для зберігання палива, до складу якого входять резервуар зберігання палива, технологічне обладнання і паливо-роздавальна колонка (далі- ПРК) виконаний як єдиний виріб. ПЗП-20 (10м3+10м3) є єдиною технологічною системою, що складається із: односекційного резервуару для зберігання палива 10 м3- 2шт.; комплект технологічного обладнання - 3 шт.; сходи з майданчиком для обслуговування - 1 шт.; ПРК - 1 шт.

До матеріалів справи позивачем також було надано: дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки № 0130.19.77 від 01 серпня 2019 року, дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки № 0176.19.77 від 08 листопада 2019 року, дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки № 0076.21.77 від 20 вересня 2021 року, звіт за результатами експертизи № -10195.21 від 13.09.2021, висновок експертизи № 10195.21 від 13.09.2021, в місці торгівлі розміщено контейнерну автозаправну станцію ПЗП-20 (далі - КАЗС).

Співставивши викладені приписи чинного законодавства із встановленими обставинами у справі, суд дійшов висновку, що контейнерна автозаправна станція, зокрема ТС не є об`єктами, що підпадають під визначення під визначення об`єктів завершеного будівництва в зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось.

Таким чином, розміщення паливно-заправних пунктів, установка та монтаж (зборка) яких проводилась без здійснення будівельних робіт і без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься акт введення в експлуатацію основних засобів від 01.12.2021, в якому комісія провела огляд даного об`єкту та зазначила, що він відповідає технічним умовам, а доробка не потрібна, зробила висновок про придатність до експлуатації за цільовим призначенням, ввести в експлуатацію.

Проте, як встановлено судом, позивач не надав до відповідача даний акт до заяви про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та суд погоджується із позицією відповідача про те, що акт вводу в експлуатацію основних засобів не являється будь-яким іншим документом, що підтверджує прийняття закінчених будівництвом об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Однак, розміщення паливно-заправних пунктів, установка та монтаж (зборка) яких проводилась без здійснення будівельних робіт і без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, вказане в сукупності свідчить про помилковість висновків контролюючого органу про необхідність надання документів, а саме: акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним, або копії документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт нерухомого майна, виданих до 01.01.2014.

Об`єкт позивача, тимчасова споруда не може бути класифікована як така що збудована (фундамент відсутній), а також як така, що відносить до об`єктів із значними наслідками СС3.

Дозволом Головного управління Держпраці у Чернівецькій області №0076.21.77 позивачу дозволяється експлуатувати обладнання призначене для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі, а саме: паливо-заправочний пункт ПЗП-20 (10+10) м3 за адресою: Тернопільська область, Чортківський район, смт. Золотий Потік, вул.Д.Галицького, 1 Т, за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у дозволі.

Дозвіл діє з 20.09.2021 до 20.09.2026 (аркуш справи 39).

Дозволом Головного управління Держпраці у Чернівецькій області №0176.19.77 позивачу дозволяється виконувати газонебезпечні роботи та роботи у вибухонебезпечних зонах на підставі заяви від 07.11.2019, висновку експертизи від 05.11.2019 за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної безпеки, зазначених у цьому дозволі.

Дозвіл діє з 08.11.2019 до 08.11.2024 (аркуш справи 40).

Проаналізувавши зміст поданих позивачем документів суд дійшов переконання, що позивачем при зверненні до Головного управління ДПС у Тернопільській області із заявою щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Україна, Тернопільська область, Чортківський район, смт. Золотий Потік, вул.Д.Галицького, 1 Т, Золотопотіцька територіальна громада, було подано копії дозвільних документів необхідних для отримання ліцензії, перелік яких передбачено Законом №481/95-ВР.

Відповідачем не доведено факт недостовірності викладених у них даних.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розпорядження Головного управління ДПС у Тернопільській області №900-л від 17.12.2021 "Про відмову у видачі ліцензії", не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 статті 2 КАС України, а тому суд вважає таке протиправним та таким, що слід скасувати, водночас відповідача, з урахуванням встановлених судом обставин справи та вищенаведених висновків суду, слід зобов`язати видати приватній фірмі "Байпас" ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на місці здійснення торгівлі за адресою: Україна, Тернопільська область, Чортківський район, смт. Золотий Потік, вул.Д.Галицького, 1 Т, Золотопотіцька територіальна громада.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Головного управління ДПС у Тернопільській області №900-л від 17.12.2021 "Про відмову у видачі ліцензії".

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області видати приватній фірмі "Байпас" ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на місці здійснення торгівлі за адресою: Україна, Тернопільська область, Чортківський район, смт. Золотий Потік, вул.Д.Галицького, 1 Т, Золотопотіцька територіальна громада.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь приватної фірми "Байпас" понесені судові витрати у вигляді судового збору сплаченого за подання позову в сумі 2270 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Приватна фірма "БАЙПАС" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Лесина Василя, 4,м.Чернівці,Чернівецька область,58000 код ЄДРПОУ/РНОКПП 25077877);

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

Головуючий суддя Осташ А.В.