Справа № 620/16524/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року Чернігів Справа № 620/16524/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Управління поліції охорони в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Управління поліції охорони в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати висновок відповідача від 06.10.2021 щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 288 150,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачем вказано, що висновок відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки винесений з порушенням процедур, закріплених п.14 Постанови №850, та не містить жодної із законодавчо закріпленого виключного переліку причин для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Суд ухвалою від 06.12.2021 відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами та встановив відповідачу строк, для подачі відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому з позицією позивача останній не погоджується; вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки вважає, що покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги має здійснюватися поліцією охорони за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції. Також вважає, що оскільки позивач отримав інвалідність після набрання чинності Законом України «Про національну поліцію», Закон України «Про міліцію» та положення Порядку №850 до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 , 18.12.2019 звернувся до Ліквідаційної комісії Управління державної охорони при УМВС України в Чернігівській області із заявою щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, яка була направлена до МВС України листом Ліквідаційної комісії Управління державної охорони при УМВС України в Чернігівській області №16/4-8Лк/Мг від 18.03.2020. Листом МВС України №11677/33 від 17.04.2020 проінформовано позивача про неможливість прийнятгя рішення про виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до Наказу №22 о/с Управляння державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області від 28.01.2011 старшого інженера-інспектора (з озброєння) відділу технічної служби та ресурсного забезпечення УДСО при УМВС України в Чернігівській області, майора міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 "Б" (через хворобу в запас Збройних Сил України) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Підставами для звільнення була заява позивача від 24.01.2011 та свідоцтво про хворобу №100 видане ВЛК УМВС України в Чернігівській області від 24.01.2011.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №100 від 24.01.2011 позивача визнано непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час. У пункті 12 свідоцтва зазначено діагноз та зроблено висновок, що захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно довідки Чернігівської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 До акта огляду медико-соціальною експертної комісією серії 12 ААБ №493665, яка видана 27.03.2019 позивачу безтерміново встановлено третю групу інвалідності із зазначенням в графі Причини інвалідності - захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно довідки Чернігівської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №039064, яка видана 27.03.2019, ступінь втрати професійної працездатності позивача складає 30 (тридцять)% .

18.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Голови ліквідаційної комісії УДСО при УМВС України в Чернігівській області із заявою (рапортом), в якому просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлена III група інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

До вказаної заяви (рапорту) додано: 1. Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія 12ААА №039064 від 27.03.2019; 2. Копія довідки до акта огляду медико-соціальною комісією Серія 12ААБ № 493665 від 27.03.2019; 3. Копія свідоцтва про хворобу №100 від 24.01.2011; 4. Копія Акту№1 від 06 грудня 2019 року про розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 31.08.2009 за формою Н-5*; 5. Копія Акту №1 про нещасний випадок невиробничого характеру від 06 грудня 2019 року за формою НТ*; 6. Копія паспорту; 7. Копія картки фізичної особи - платника податків про одержання ІПН.

17.04.2020 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України на адресу ліквідаційної комісії УДСО при УМВС України в Чернігівській області направив лист №116/33 про повернення матеріалів щодо здійснення виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Неможливість прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги аргументовано тим, що довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках на ім`я ОСОБА_1 заповнено з порушенням Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №158/о "Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках", що затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 №577, а саме: в частині довідки, що видається страхувальнику, не зазначено таке: у пункті 1 - місцезнаходження МСЕК; у пункті 2 - профіль МСЕК, що оглядала застраховану особу; проставляння відбитку кутової печатки МСЕК на бланку первинної облікової документації №158/о зазначеним наказом не передбачено.

Вказані обставини встановлені рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі №620/1848/20.

Зазначеним рішенням було зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

17.02.2021 на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду залишене в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 12.2020 у справі №620/1848/20 позивач повторно звернувся до Управління поліції охорони в Чернігівській області із заявою-рапортом про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

25.10.2021 позивач отримав лист Управління поліції охорони в Чернігівській області від 21.10.2021 №1932/43/45/01-2021 із додатками. Одним із додатків до зазначеного листа є висновок МВС України від 06.10.2021, яким прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Вважаючи такий висновок протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Так, до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульованостаттею 23 Закону України № 565-ХІІ «Про міліцію» і Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Відповідно до статті 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Кабінет Міністрів України Постановою №850 від 21.10.2015 затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Дана постанова набрала законної сили 31.10.2015.

Пунктом 1 Порядку № 850 передбачено, що цей Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку №850).

Відповідно до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного звязку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не повязане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, імя та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України) (пункт 7 Порядку №850).

Пунктом 8 Порядку №850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку №850).

З аналізу вищевказаних норм Порядку №850 вбачається, що, з метою реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, працівнику міліції необхідно звернутись із відповідною заявою (рапортом) до керівника органу внутрішніх справ, у якому він проходив службу. Керівник органу внутрішніх справ, у свою чергу, подає МВС України висновок щодо виплати грошової допомоги, за результатами розгляду якого МВС України приймає відповідне рішення про виплату або про відмову у виплаті грошової допомоги. У разі відмови - управління внутрішніх справ письмово повідомляє особу із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги належить до виключної компетенції МВС України.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 07.11.2016 (справа №К/800/29939/16).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII (набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон №565-XII.

Разом з тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.

Згідно з частиною першою статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

- загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

- смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

- визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цьогоЗакону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

- визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

- отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цьогоЗакону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

- отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII встановлено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97- 101 Закону №580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №4).

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 2 розділу IV Порядку №4).

Таким чином, як Порядком №850, так і Порядком №4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.

При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане, відповідно до Порядку №850 - з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а відповідно до Порядку №4 - з проходженням служби в поліції.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №754/3912/18.

З огляду на вказане, суд не приймає до уваги посилання відповідача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №357/1734/17, оскільки позивач в наведеній справі продовжував проходити службу в органах Національної поліції України, отримавши травму при проходженні служби в ОВС, внаслідок якої йому було встановлено інвалідність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, у порушення норм Порядку №850, оскаржуваним висновком відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що, на думку МВС України, покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги має здійснюватися поліцією охорони за рахунок власних джерел надходження.

В той же час, з урахуванням того факту, що позивачем до МВС України було надано весь пакет документів для отримання одноразової грошової допомоги, передбачений пунктом 7 Порядку №850, а повноваження щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги належить до виключної компетенції МВС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування висновку відповідача від 06.10.2021 щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 288 150,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи наведене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Так, у відповідності до п.4 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання вчинити певні дії.

Водночас правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Також у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Абзацом 2 ч.4 ст.245 КАС України встановлено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на зазначене, а також ураховуючи протиправну поведінку суб`єкта оскарження суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позові ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Управління поліції охорони в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати висновок Міністерства внутрішніх справ України від 06.10.2021 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, з урахуванням висновків суду.

В решті позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454,00 грн відповідно до частини задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Міністерство внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01024, );

Третя особа: Управління поліції охорони в Чернігівській області (вул. І.Франка, 4-А, м. Чернігів, 14021, ).

Повне рішення суду складено 15.02.2022.

Суддя Л.О. Житняк