Справа № 620/16534/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року Чернігів Справа № 620/16534/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , що виступає в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Остерської міської ради, третя особа - Остерське виробниче управління Житлово-комунального господарства про визнання протиправною бездіяльність,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Остерської міської ради, третя особа - Остерське виробниче управління Житлово-комунального господарства, в якому просить визнати протиправною бездіяльність органу приватизації житлового фонду Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, яка полягає у неприйнятті рішення про безоплатну передачу квартири ОСОБА_4 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивачем вказано, що ОСОБА_4 було надано дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1 . Втім подальші дії та прийняття рішення відповідачем не приймались.

Суд ухвалою від 07.12.2021 відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами та встановив відповідачу строк, для подачі відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому з позицією позивача останній не погоджується; вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки після надання дозволу на приватизацію квартири рішенням №73 від 29.06.2017 виконкому Остерської міської ради, жодних документів до органу приватизації від заявника не надходило у зв`язку з чим, матеріали приватизаційної справи щодо приватизації квартири АДРЕСА_2 не заводилися та у Остерській міській раді відсутні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальше використання і утримання визначає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закону №2482).

Відповідно до статті 1 Закону №2482 приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв, тощо) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Приватизація є договором між державою та громадянином про безоплатну або частково оплатну передачу йому у власність квартири у якій він постійно проживає.

Як встановлено статтею 2 Закону №2482 до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

За змістом ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно з ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків- пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників^ музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку' до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Для отримання права власності на житло особа повинна звернутися до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством.

Відповідно до розділу 2 Положення «Про орган приватизації житлового фонду , який перебуває у комунальній власності міської ради», затвердженого рішенням Остерської міської ради №18 від 21.01.2016, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним квартиру, звертається в орган приватизації, де отримує бланк заяви та необхідну консультацію.

При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин додає до заяви необхідні документи, перелік яких визначений п. 14 цього Положення.

Оформлена заява на приватизацію квартири, з доданими до неї документами подаються громадянином секретарю органу приватизації, який проводить її реєстрацію. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані в залежності від складу сім`ї і розміру загальної площі квартири, оформляє розрахунки та видає рішення.

При відповідності поданих документів нормам чинного законодавства, орган приватизації приймає рішення про передачу житлових приміщень у власність громадян та видає свідоцтво про право власності згідно встановленого зразка.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 29.06.2017 Виконавчим Комітетом Остерської міської ради було прийняте рішення №73 про надання дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 .

Вказаним рішенням органу приватизації житлового фонду, Остерському виробничому управлінню Житлово-комунального господарства було доручено провести оформлення відповідних документів, необхідних для приватизації квартири.

Так, постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.04.2020 у справі №734/3285/19 за позовом ОСОБА_5 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності встановлено, що 31.01.2018 ОСОБА_5 звернувся із заявою на ім`я Остерського міського голови, в якій зазначив, що ним було розпочато, але не завершено процедуру приватизації квартири АДРЕСА_1 , та просив провести перевірку щодо правильності нарахування до сплати коштів за надлишкову площу, оскільки нараховану суму сплатити не спроможний, а тому не зможе завершити процедуру приватизації.

Також зазначено, що ОСОБА_4 не оскаржував правильність та законність дій органу приватизації щодо правильності нарахування до сплати коштів за надлишкову площу в судовому порядку.

Також судом констатовано, що з дати прийняття рішення про надання дозволу на приватизацію квартири ОСОБА_5 29.06.2017 до дати його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 пройшло більше року, проте за життя він своє право на набуття квартири у власність не реалізував.

З огляду на вказане, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що за життя ОСОБА_4 оскаржував правильність та законність дій органу приватизації шляхом звернення з відповідною заявою до голови Остерської міської ради, оскільки відповідно до ч.11 ст.8 Закону України №2482, спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду вирішуються судом.

Суд також зазначає, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.05.2021 у справі №734/1178/20, суд дійшов висновку про те, що право у спадкоємця вимагати визнання права на приватизацію в порядку спадкування виникає виключно у тому разі, коли спадкодавець (наймач) за життя звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

У згаданій вище справ, суд встановив, що відповідно до п.6 Положення «Про орган приватизації житлового фонду, який перебуває у комунальній власності міської ради», затвердженого рішенням Остерської міської ради №18 від 21.01.2016 передача квартир (багатоквартирних будинків, житлових будинків у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу приватизації, що приймається не пізніше одного місяця з дня одержання заяви громадянина. Пунктом 19 даного положення визначено, що при відповідності поданих документів нормам чинного законодавства орган приватизації приймає рішення про передачу житлових приміщень у власність громадянам та видає свідоцтво про право власності згідно встановленого зразка. Однак таке рішення виконавчим комітетом Остерської міської ради протягом зазначеного періоду (один місяць) прийнято не було з підстав не подання всіх відповідних нормам чинного законодавства документів до органу приватизації заявником ОСОБА_5 .

Вказане рішення суду від 13.05.2021 не оскаржувалося стороною позивача, а встановлені в цьому рішенні обставини спростовують доводи позовної заяви про те, що заявник ОСОБА_5 подав до Остерської міської ради належним чином оформлену заяву з додатками і всі вимоги закону заявником були виконані.

У відповідності до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, рішення судів у справах №734/3285/19 та №734/1178/20 мають преюдиціальне значення.

Рішенням у справі №734/3285/19 було відмовлено у позовних вимогах щодо визнання права власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 , а рішенням у справі №734/1178/20 відмовлено у визнанні права на завершення процедури приватизації та набуття у власність цієї ж квартири в порядку спадкування.

Вказаними рішеннями встановлено, що процедура приватизації спірної квартири ОСОБА_5 не була завершена саме з його вини внаслідок неподання до органу приватизації всіх необхідних для цього документів, передбачених законодавством.

А отже, підстави для визнання протиправною бездіяльність органу приватизації Остерської міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення про безоплатну передачу спірної квартири ОСОБА_5 , є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає що відсутнє порушене право, яке підлягає захисту, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.12.2011 у справі №6-121цс13 згідно з якою, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду" строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Саме такий спосіб захисту порушених прав як визнання права власності є належним до спірних правовідносин, що було неодноразово підтверджено висновками як самого ВСУ так і КЦС Верховного Суду, зокрема в постановах від 19.10.2017 у справі №638/6703/16-ц, від 09.02.2018 у справі №719/179/17, та від 27.03.2019 у справі № 669/629/16-ц, тощо.

Таким чином, звернення до адміністративного суду з позовними вимогами не пов`язаними з визнанням/набуттям права власності є неналежним способом захисту. При цьому право ОСОБА_4 на оскарження без майнових вимог дій чи бездіяльності органу приватизації в порядку адміністративного судочинства, є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. А отже, оскарження бездіяльності органу приватизації спадкоємцями особи, можливе лише за умови, якщо ця бездіяльність порушує їхні права, зокрема право власності, тощо.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 , що виступає в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Остерської міської ради, третя особа - Остерське виробниче управління Житлово-комунального господарства про визнання протиправною бездіяльність - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , що виступає в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Остерська міська рада (вул. вул.Незалежності, 21, м.Остер, Чернігівська область, 17044, ).

Третя особа - Остерське виробниче управління Житлово-комунального господарства (вул.1-го Травня, 46, м.Остер, Чернігівська область, 17044)

Повне рішення суду складено 15.02.2022.

Суддя Л.О. Житняк