Справа № 296/9505/20
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/9505/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді Сингаївського О.П., за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області в особі поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області капрала поліції Левчука Ярослава Васильовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з адміністративним позовом, вимоги якого уточнив (а.с. 37-39) та в якому просив визнати незаконними дії поліцейського роти №1 батальйону УПП в Житомирській області капрала поліції Яковлева І.Л. щодо зупинки 26.10.2020 о 01 год.15 хв. на вулиці Корольова, 46 у м.Житомирі транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та скасувати постанову серії ДП18 №469771 від 26.10.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч. 1 ст.126 КУпАП і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що з постановою не згоден, оскільки вона винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України. Як на підставу її скасування, ОСОБА_1 посилається на відсутність доказів вчинення зазначеного адміністративного правопорушення. Зазначає, що всупереч відомостей, вказаних у оскаржуваній постанові, інкримінрваного йому правопорушення він не вчиняв, у вказаний день та час рухався автомобілем з освітленим номерним знаком, тому був безпідставно зупинений працівники поліції і, відповідно, не зобов`язаний був пред`являти поліцейському жодних документів. Зазначає, що оскаржувана постанова була винесена поліцейським без розгляду справи, не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили про порушення правил дорожнього руху позивачем, факт порушення не задокументовано і не доведено належним чином, дії поліцейського свідчать про упередженість тощо.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20.11.2020 було відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 і призначено судове засідання.

Від відповідача ОСОБА_2 16.01.2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він повністю не погодився з доводами, викладеними позивачем, та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Зазначив, що причиною зупинки 26.10.2020 транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача була недостатня освітленість номерного знаку та поліцейський мав на меті лише попередити водія про це порушення. Після зупинки автомобіля поліцейські повідомили про причину зупинки, детально роз`яснили, що не мають на меті накладати стягнення за вказаний недолік, однак законно вимагали пред`явлення водієм документів на підтвердження права керування транспортним засобом, на що отримали категоричну відмову. Наголошує, що згідно Правил дорожнього руху, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Стверджує, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також строки сплати штрафу та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу; жодних клопотань, заперечень позивач перед початком розгляду справи не заявляв. При цьому зазначає, що факт неодноразової відмови пред`явити документи підтверджує доданий на диску відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, а саме з 02 хв. 50 сек. (15-18).

При цьому, 16.01.2021 працівниками Корольовського районного суду м.Житомира складено Акт, яким засвідчено, що у додатку до вказаного вище відзиву відсутній диск з відеозаписом з портативного відеореєстратора (а.с. 21).

Від позивача 26.01.2021 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому він наполягає на неправомірності дій відповідача щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та упереджене ставлення поліцейського, а тому просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити (а.с. 23-26).

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити (а.с. 35).

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд дослідив матеріали справи і встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

26.10.2020 поліцейським роти №1 батальйону УПП в Житомирській області капралом поліції Левчуком Я.В. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.(а.с. 5). У постанові вказується на те, що 26.01.2020 о 01 год.15 хв. в м.Житомирі по вул. Корольова, 46, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 , з неосвітленим державним номерним знаком, а також на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія, чим порушив ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, ПДР, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 цього Кодексу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст.33 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням роз`яснення п.п.4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Згідно п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання щодо правильного складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Ч.1 ст.9 КАС України встановлено здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, частиною 4 зазначеної статті на суд покладається обов`язок вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач заперечує скоєння правопорушень, які йому інкримінуються.

Натомість відповідач листом вих.№ 9851/41/281-2021 від 07.07.2021 повідомив про неможливість надати відеозаписи з повною фіксацією подій, які відбувалися 26 жовтня 2020 року під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки строк зберігання запитуваних відеозаписів закінчився (а.с. 34).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про

практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України факт порушення позивачем ПДР та правомірність винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в цій частині не містить посилань на будь-які докази скоєння адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є недоведеним.

Відповідно до глави 16 Розділу ІІІ КУпАП до органів уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, належать, зокрема органи Національної поліції, органи державних інспекцій та інші органи (посадові особи), уповноважені на те цим Кодексом, які, розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням ПДР та вирішують питання про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності і накладання адміністративних стягнень.

З системного аналізу наведених норм слідує, що адміністративні суди не розглядають публічно-правові справи про адміністративні правопорушення, оскільки їх розглядають визначені главою 16 Розділу ІІІ КУпАП органи, які приймають за результатами розгляду відповідні постанови.

Тому адміністративний суд не вирішує питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряє законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 5, 6, 72-77, 139, 241, 246, 255, 295, 297, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області в особі поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області капрала поліції Левчука Ярослава Васильовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.10.2020 серії ДП18 №469771 в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121, 1 ст.126 КУпАП скасувати.

У задоволенні позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Cуддя О. П. Сингаївський

Відомості про учасників справи

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області в особі поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області капрала поліції Левчука Ярослава Васильовича, м.Житомир, вул. Покровська, 96, 10031.