Справа № 200/17769/21
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року Справа№200/17769/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі ГУ ПФУ, відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення від 19.11.2021 року б/н про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання розглянути повторно заяву №691 від 23.02.2021 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу роботи періоди з 09.02.2006 по 28.02.2006, з 05.05.2006 по 31.08.2006, з 01.10.2006 по 31.12.2006, з 29.01.2007 по 31.03.2007, з 18.05.2007 по 14.10.2007, з 10.11.2007 по 31.12.2007, з 01.08.2008 по 21.12.2008, з 22.12.2008 по 31.12.2008, з 10.08.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.12.2009, з 29.01.2010 по 07.02.2010, з 04.03.2011 по 31.03.2011, з 01.06.2011 по 14.06.2011, з 01.06.2012 по 30.06.2012, з 01.03.2015 по 14.03.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016 на підприємстві ДП «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська» відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням відповідача від 19.11.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 09.02.2006 по 28.02.2006, з 05.05.2006 по 31.08.2006, з 01.10.2006 по 31.12.2006, з 29.01.2007 по 31.03.2007, з 18.05.2007 по 14.10.2007, з 10.11.2007 по 31.12.2007, з 01.08.2008 по 21.12.2008, з 22.12.2008 по 31.12.2008, з 10.08.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.12.2009, з 29.01.2010 по 07.02.2010, з 04.03.2011 по 31.03.2011, з 01.06.2011 по 14.06.2011, з 01.06.2012 по 30.06.2012, з 01.03.2015 по 14.03.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016 на підприємстві ДП «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська» відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як згідно довідки №42 від 04.02.2021 року позивач працював на поверхні та перебував у безкоштовній відпустці. Позивач вважає таке рішення відповідача незаконним та таким, що порушує його право на отримання пільгової пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.12.2021 року відкрито провадження у справі № 200/17769/21, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

17 січня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому зазначено, що в наданій позивачем до управління трудової книжки щодо спірних періодів роботи міститься лише загальна назва професії, без конкретизації характеру та виду виконуваної роботи, відсутні відомості про зайнятість позивача не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків, тому управлінням взято до уваги уточнюючу довідку №42 від 04.02.2021 року, відповідно до якої в спірні періоди позивач працював на поверхні та перебував у відпустці без збереження заробітної плати, тому у відповідача відсутні підстави для зарахування спірних періодів до пільгового стажу за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.02.2021 року звернувся до ГУПФУ в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 4-10).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року по справі №200/2687/21-а (а.с. 11-16), адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.02.2021 року б/н про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку за нормами частини третьої статті 114 Закону України № 1058 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2021 року № 691 про призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 02.06.1997 року по 07.07.1997 року на підприємстві ДП «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська».

Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2021 року № 691 про призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до страхового стажу періоди роботи позивача з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2018 року по 31.12.2020 року та з 01.01.2021 року по 04.02.2021 року на підприємстві ДП «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська».

Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2021 року № 691 про призначення пенсії на пільгових умовах та прийняти рішення щодо зарахування до пільгового стажу роботи періоди: з 09.02.2006 року по 28.02.2006 року, з 05.05.2006 року по 31.08.2006 року, з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року, з 29.01.2007 року по 31.03.2007 року, з 18.05.2007 року по 14.10.2007 року, з 10.11.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.08.2008 року по 21.12.2008 року, з 10.08.2009 року по 31.08.2009 року, з 01.10.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.01.2010 року по 07.02.2010 року, з 04.03.2011 року по 31.03.2011 року, з 01.06.2011 року по 14.06.2011 року, з 01.03.2015 року по 14.03.2015 року, з 01.06.2016 року по 01.06.2016 року, з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2018 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 04.02.2021 року на підприємстві ДП «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська».

На виконання вказаного судового рішення, рішенням відповідача від 19.11.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу згідно ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 25 років, оскільки до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 09.02.2006 по 28.02.2006, з 05.05.2006 по 31.08.2006, з 01.10.2006 по 31.12.2006, з 29.01.2007 по 31.03.2007, з 18.05.2007 по 14.10.2007, з 10.11.2007 по 31.12.2007, з 01.08.2008 по 21.12.2008, з 22.12.2008 по 31.12.2008, з 10.08.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.12.2009, з 29.01.2010 по 07.02.2010, з 04.03.2011 по 31.03.2011, з 01.06.2011 по 14.06.2011, з 01.06.2012 по 30.06.2012, оскільки згідно наданої при первинному зверненні пільгової довідки №42 від 04.02.2021 заявник працював на поверхні, з 01.03.2015 по 14.03.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016, оскільки в цей час заявник використовував безкоштовні відпустки та відсутня інформація, що вони були пов`язані з виробничою необхідністю (а.с.17).

Так, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №42 від 04.02.2021 року, ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах в ВП «Шахта «Курахівська» і за період з 13.12.1999 року по 02.08.2016 року виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за посадою гірник з ремонту гірничих виробок підземний дільниць, що передбачена Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1.1а Постанови №36, і за період з 03.08.2016 року по теперішній час виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за посадою гірник з ремонту гірничих виробок підземний дільниць, що передбачена Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 Постанови №461 (а.с. 28).

Також, з зазначеної довідки вбачається, що згідно наказів по шахтах та контрольних табелів позивач працював на поверхні з 09.02.2006 по 28.02.2006, з 05.05.2006 по 31.08.2006, з 01.10.2006 по 31.12.2006, з 29.01.2007 по 31.03.2007, з 18.05.2007 по 14.10.2007, з 10.11.2007 по 31.12.2007, з 01.08.2008 по 21.12.2008, з 22.12.2008 по 31.12.2008, з 10.08.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.12.2009, з 29.01.2010 по 07.02.2010, з 04.03.2011 по 31.03.2011, з 01.06.2011 по 14.06.2011, з 01.06.2012 по 30.06.2012; відпустки без збереження заробітної плати 03.2015 14 днів, 06.2016 день.

Разом з тим, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 19-27) містяться записи, в тому числі, про роботу на підприємстві ДП «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська»:

- 06.07.1995 - прийнято на роботу учнем гірника підземного;

- 14.07.1995 - 27.10.1995 - навчання на курсовому навчанні за професією гірник підземний;

- 27.10.1995 - присвоєно кваліфікацію гірника підземного 3 розряду;

- 26.07.1996 - переведено гірником по ремонту гірничих виробок 4 розряду;

- 29.07.1996 - звільнений на підставі ст. 38 КЗпП;

- 17.09.1996 - прийнято на роботу гірником підземним 3 розряду;

- 06.05.1997 - переведено учнем прохідника підземного;

- 08.07.1997 - присвоєна кваліфікація прохідника 5 розряду;

- 13.12.1999 - по теперішній час - гірником по ремонту гірничих виробок 4 розряду на дільницю погашення гірничих виробок.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Спірним є питання підтвердження пільгового стажу роботи позивача за нормами ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.02.2006 по 28.02.2006, з 05.05.2006 по 31.08.2006, з 01.10.2006 по 31.12.2006, з 29.01.2007 по 31.03.2007, з 18.05.2007 по 14.10.2007, з 10.11.2007 по 31.12.2007, з 01.08.2008 по 21.12.2008, з 22.12.2008 по 31.12.2008, з 10.08.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.12.2009, з 29.01.2010 по 07.02.2010, з 04.03.2011 по 31.03.2011, з 01.06.2011 по 14.06.2011, з 01.06.2012 по 30.06.2012, оскільки згідно наданої при первинному зверненні пільгової довідки №42 від 04.02.2021 заявник працював на поверхні, з 01.03.2015 по 14.03.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016, оскільки в цей час заявник використовував безкоштовні відпустки та відсутня інформація, що вони були пов`язані з виробничою необхідністю.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.2 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом Закон 1788).

Закон 1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Даний Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до статті 14 Закону 1788 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Вищевказана норма закону кореспондується із частиною 3 статтею 114 Закону № 1058- IV (чинна редакція) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст.62 Закону 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі № 686/19687/14а.

Підставою для не зарахування до пільгового стажу позивача за нормами ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 09.02.2006 по 28.02.2006, з 05.05.2006 по 31.08.2006, з 01.10.2006 по 31.12.2006, з 29.01.2007 по 31.03.2007, з 18.05.2007 по 14.10.2007, з 10.11.2007 по 31.12.2007, з 01.08.2008 по 21.12.2008, з 22.12.2008 по 31.12.2008, з 10.08.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.12.2009, з 29.01.2010 по 07.02.2010, з 04.03.2011 по 31.03.2011, з 01.06.2011 по 14.06.2011, з 01.06.2012 по 30.06.2012, слугувало те, що згідно наданої при первинному зверненні пільгової довідки №42 від 04.02.2021 заявник працював на поверхні, а з 01.03.2015 по 14.03.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016 - використовував безкоштовні відпустки та відсутня інформація, що вони були пов`язані з виробничою необхідністю.

Як вже було зазначено судом, на підставі пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З трудової книжки позивача вбачається, що з 13.12.1999 по теперішній час він працює гірником по ремонту гірничих виробок 4 розряду на дільниці погашення гірничих виробок.

Таким чином, відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах протягом повного робочого дня, відсутні.

З довідки відокремленого підрозділу «Шахта Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.02.2021 року № 42 вбачається, що в період з 13.12.1999 року по 02.08.2016 року позивач виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією гірника з ремонту гірничих виробок підземний, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1.1а на підставі Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року (а.с.28).

Згідно з кодом 1.1а підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 (який діяв до 03.08.2016 року), правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Таким чином, професія гірника з ремонту гірничих виробок підземний з повним робочим днем під землею передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Разом з тим, як вбачається з довідки від 04.02.2021 року № 42, в спірні періоди роботи з 09.02.2006 по 28.02.2006, з 05.05.2006 по 31.08.2006, з 01.10.2006 по 31.12.2006, з 29.01.2007 по 31.03.2007, з 18.05.2007 по 14.10.2007, з 10.11.2007 по 31.12.2007, з 01.08.2008 по 21.12.2008, з 22.12.2008 по 31.12.2008, з 10.08.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.12.2009, з 29.01.2010 по 07.02.2010, з 04.03.2011 по 31.03.2011, з 01.06.2011 по 14.06.2011, з 01.06.2012 по 30.06.2012, позивач працював на поверхні, тоді як головною умовою для зарахування періодів роботи до пільгового стажу є зайнятість повного робочого дня на підземних роботах.

Отже, підстави для зарахування вказаних періодів роботи позивача до стажу роботи, що надає право на призначення пільгової пенсії, відсутні.

Щодо не зарахування до стажу роботи, що надає право на призначення пільгової пенсії, періодів з 01.03.2015 по 14.03.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016, оскільки позивач використовував безкоштовні відпустки та відсутня інформація, що вони були пов`язані з виробничою необхідністю, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі ст.4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Судом встановлено, що в період з 13.12.1999 року по 02.08.2016 року позивач виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією гірника з ремонту гірничих виробок підземний, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1.1а на підставі Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року, що надає право на призначення пільгової пенсії.

Разом з тим, суду не надано жодних доказів, що не зараховані відповідачем періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати не пов`язані з виробничою необхідністю, а відтак суд вважає протиправними дії відповідача щодо не врахування цих періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що пенсійний орган протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 01.03.2015 по 14.03.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016.

Разом з цим суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що не зарахування пенсійним органом до пільгового страхового стажу позивача періоду роботи з 01.03.2015 по 14.03.2015, з 01.06.2016 по 01.06.2016 не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Також, відповідно до ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З аналізу вищенаведених норм суд приходить до висновку, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей щодо періодів роботи позивача та отримання додаткових документів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд вважає позовні вимоги про визнання протиправним та скасування спірного рішення обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Таким чином, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

А отже, спірне рішення від 19.11.2021 року не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягає стягненню 181,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 19.11.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2021 року №691 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи на підприємстві ДП «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська» з 01.03.2015 року по 14.03.2015 року, з 01.06.2016 року по 01.06.2016 року, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

4. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 181 (сто вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Судове рішення складено та підписано 07 лютого 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко