Справа № 140/6567/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 140/6567/21 пров. № А/857/22301/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2021р. в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській обл. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення робіт території, будівель, споруд та приміщень (суддя суду І інстанції: Дмитрук В.В.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 04.10.2021р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

21.06.2021р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській обл. (ГУ ДСНС України у Рівненській обл.) звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи, території, будівель та приміщень об`єктів відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» (ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль»), до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом опечатування вхідних дверей будівель та відключення від системи електрозабезпечення, за наступними адресами:

нафтобаза Рівненська обл., м.Сарни, вул.Рівненська, 5;

автозаправна станція /АЗС/ - Рівненська обл., м.Сарни, вул.Варшавська, 2Г;

АЗС Рівненська обл., м.Рівне, вул.Млинівська, 30Б;

АЗС Рівненська обл., Рівненський район, с.В.Житин, вул.Зелена, 4А;

АЗС Рівненська обл., м.Рівне, вул.Січових Стрільців, 50;

АЗС Рівненська обл., Дубенський район, с.Панталія, вул.17 Вересня, 39 (а.с.2-21, 58).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.102 і на звороті).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2021р. заявлений позов задоволено; зобов`язано ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» зупинити роботи території, будівель та приміщень об`єктів товариства за адресами: нафтобаза Рівненська обл., м.Сарни, вул.Рівненська, 5; АЗС - Рівненська обл., м.Сарни, вул.Варшавська, 2Г; АЗС Рівненська обл., м.Рівне, вул.Млинівська, 30Б; АЗС Рівненська обл., Рівненський район, с.В.Житин, вул.Зелена, 4А; АЗС Рівненська обл., м.Рівне, вул.Січових Стрільців, 50; АЗС Рівненська обл., Дубенський район, с.Панталія, вул.17 Вересня, 39, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом опечатування вхідних дверей будівель та відключення від системи електрозабезпечення (а.с.173-183).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.191-197).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не надав належної оцінки доказам у справі та неповно з`ясував всі обставини, в тому числі, необхідність застосування крайніх заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації певних будівель, споруд і приміщень АЗС, а також доцільність таких заходів, якщо допущені порушення реально не створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Також судом не враховано того, що підприємством усунуто більшість порушень, а неусунуті порушення не є такими, що створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Судом не наведено достатніх правових підстав та не підтверджено і доведено правомірність застосування саме заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації певних будівель, споруд і приміщень АЗС підприємства.

Позивач ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» не є власником майна нафтобази та з 30.06.2021р. не орендує нафтобазу по вул.Рівненська, 5 в м.Сарни у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди № 74/6 від 30.06.2020р., що виключає можливість застосування заходів реагування стосовно повного зупинення роботи нафтобази.

Відповідно до листа Управління Держпраці у Волинській обл. № 3011/07 від 14.07.2021р. «Щодо інформації про результати ідентифікації» потенційно небезпечний об`єкт, а саме АЗС, не належать до об`єктів підвищеної небезпеки, через що відповідно до п.3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р., немає необхідності розробляти та подавати ідентифікацію об`єктів вказаних АЗС та подавати декларацію безпеки по вказаних об`єктах АЗС, в тому числі проводити експертизу такого декларування, з усіма наслідками що випливає з такого.

Оскільки автозаправні станції були збудовані і введені в експлуатацію до набуття чинності Державними будівельними нормами В.2.5-76:2014, питання встановлення й експлуатації автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення має бути врегульовано відповідними правилами, затвердженими Державною службою України з надзвичайних ситуацій. По причині того, що такий нормативний акт встановленим законом суб`єктом регулювання не прийнято, є відсутніми підстави для застосування до відповідача такого санкційного заходу як зупинення експлуатації автозаправних комплексів.

Наголошує на тому, що більша частина виявлених порушень на теперішній час усунута відповідачем.

Крім того, такий спосіб як повне знеструмлення АЗС, застосований судом в оскаржуваному рішенні, не відповідає як вимогам нормативно-правових актів, так і може призвести до неможливості виконання судового рішення.

Позивачем ГУ ДСНС України у Рівненській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.216-219).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання апелянта про розгляд справи в присутності сторін (а.с.197), оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Апелянтом подану апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтовано свою правову позицію по справі; позивачем скеровану відзив на апеляційну скаргу із запереченнями доводів апелянта.

Звідси, правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, колегія суддів не убачає.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу Сарненського районного сектору ГУ ДСНС України у Рівненській обл. № 6 від 09.04.2021р., наказу Дубенського міськрайонного сектору ГУ ДСНС України у Рівненській обл. № 6 від 14.05.2021р., наказу Рівненського міськрайонного управління ГУ ДСНС України у Рівненській обл. № 20 від 11.05.2021р. та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) в період з 17.05.2021 по 26.05.2021р., провідним інспектором Сарненського РС ГУ ДСНС України у Рівненській обл. Шахном С.І. здійснено позапланову перевірку нафтобази ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», що розташована за адресою: Рівненська обл., Сарненський район, м.Сарни, вул.Рівненська, 5, АЗС, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Сарненський район, м.Сарни, вул.Варшавська 2Г, щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

За результатами позапланової перевірки нафтобази ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» контролюючим органом складений Акт № 33 від 26.05.2021р. (а.с.30-38), яким встановлені порушення відповідачем вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р. (а.с.30-38).

Зокрема, в зазначеному Акті перевірки зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки, виявлені під час перевірки нафтобази ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», що розташована за адресою: Рівненська обл., Сарненський район, м.Сарни, вул.Рівненська, 5, а саме:

суб`єктом господарювання не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (ст.57 Кодексу цивільного захисту України), що не дає можливості працівникам пожежно-рятувальної служби оцінити стан забезпечення пожежної безпеки на об`єкті;

пожежний щит на території не укомплектовано протипожежним інвентарем згідно норм належності (п.3.11 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

операторську не обладнано системою протипожежного захисту (п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

електророзетки та вимикачі встановлено на горючій основі (п.1.17 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що в результаті сильного нагрівання чи короткого замикання електричного приладу може призвести до загорання горючої основи на якій він встановлений.

об`єкт не обладнано гучномовним зв`язком (п.10.5 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі призведе до невчасного інформування людей про пожежу, та не уможливить вчасне евакуювання, що в свою чергу, може призвести до загибелі людей.

не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності електроустановок, що, в свою чергу, може призвести до короткого замикання електромережі та завдати значних матеріальних втрат та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не проведено перевірку установок захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності блискавкозахисту, що, в свою чергу, може призвести до виникнення пожежі чи загибелі (травмуванню) людей;

об`єкт підвищеної небезпеки не обладнано системою раннього виявлення загрози надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (ст.53 Кодексу цивільного захисту України), що в свою чергу не дає змоги вчасно виявити, запобігти виникненню надзвичайної ситуації і оповістити персонал про небезпеку та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта (п.2 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

результати ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта не узгоджено з місцевим органом ДСНС (п.11 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

повідомлення про результати ідентифікації ОПН не надано до територіального органу ДСНС та Держпраці (п.18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

не проведено експертизу декларування безпеки об`єкта підвищеної небезпеки (п.7 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

декларацію безпеки разом з позитивним висновком експертизи не надано до територіального органу ДСНС (п.8 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвтценої небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

відсутній план локалізації і ліквідації наслідків аварій (п.1.2 ст.130 Кодексу цивільного захисту України), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення надзвичайної ситуації, що може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо.

Також в цьому Акті перевірки зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки, виявлені під час перевірки АЗС ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Сарненський район, м.Сарни, вул.Варшавська 2Г, а саме:

суб`єктом господарювання не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (ст.57 Кодексу цивільного захисту України), що не дає можливості працівникам пожежно-рятувальної служби оцінити стан забезпечення пожежної безпеки на об`єкті;

пожежний щит на території не укомплектовано протипожежним інвентарем згідно норм належності (п.3.11 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

пожежний резервуар не заповнено водою (пп.2 п.2.1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що в свою чергу не забезпечить достатньої кількості води для здійснення гасіння та призведе до швидкого розповсюдження вогню в інші приміщення та може завдати шкоду життю та здоров`ю людей, а також значних матеріальних втрат;

не проведено ремонт системи протипожежного захисту (п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії; наведене створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

не проведено ремонт вуличного гучномовця (п.10.5 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі призведе до невчасного інформування людей про пожежу та неуможливить вчасне евакуювання, що в свою чергу може призвести до загибелі людей;

допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (не встановлено протипожежні двері в приміщення котельні з нормованим значенням межі вогнестійкості) (пункт 2.3 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що може призвести до швидкого поширення вогню, виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності електроустановок, що в свою чергу може призвести до короткого замикання електромережі та завдати значних матеріальних втрат та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не проведено перевірку установок захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності блискавкозахисту, що в свою чергу може призвести до виникнення пожежі чи загибелі (травмуванню) людей;

об`єкт підвищеної небезпеки не обладнано системою раннього виявлення загрози надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (ст.53 Кодексу цивільного захисту України), що в свою чергу не дає змоги вчасно виявити, запобігти виникненню надзвичайної ситуації і оповістити персонал про небезпеку та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта (п.2 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

результати ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта не узгоджено з місцевим органом ДСНС (п.11 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

повідомлення про результати ідентифікації ОПН не надано до територіального органу ДСНС та Держпраці (п.18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

не проведено експертизу декларування безпеки об`єкта підвищеної небезпеки (п.7 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо.

декларацію безпеки разом з позитивним висновком експертизи не надано до територіального органу ДСНС (п.8 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

відсутній план локалізації і ліквідації наслідків аварій (п.1.2 ст.130 Кодексу цивільного захисту України), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення надзвичайної ситуації та може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо.

За результатами позапланової перевірки АЗС ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» контролюючим органом складений Акт № 57 від 26.05.2021р., яким встановлені порушення відповідачем вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р. (а.с.39-48).

Зокрема, в зазначеному Акті перевірки зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки, виявлені під час перевірки АЗС, що розташована за адресою: Рівненська обл., Дубенський район, с.Панталія, вул.17 Вересня, 39, а саме:

сигнал від автоматичної пожежної сигналізації не виведено на пульт централізованого спостереження пожежної охорони (п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює швидку передачу сигналу про пожежу в підрозділ пожежно-рятувальної служби;

пожежний щит на території не укомплектовано протипожежним інвентарем згідно норм належності (п.3.11 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

до роботи на АЗС допущено осіб, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічний мінімум і не мають про це відповідне посвідчення (п.15 розділу II Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення пожежі в приміщеннях та може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

пожежний резервуар не заповнено водою (пп.2 п.2.1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що в свою чергу не забезпечить достатньої кількості води для здійснення гасіння та призведе до швидкого розповсюдження вогню в інші приміщення та може завдати шкоду життю та здоров`ю людей, а також значних матеріальних втрат;

не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності електроустановок, що в свою чергу може призвести до короткого замикання електромережі та завдати значних матеріальних втрат та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників (п.3.17 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

не проведено перевірку установок захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності блискавкозахисту, що в свою чергу може призвести до виникнення пожежі чи загибелі (травмуванню) людей;

суб`єктом господарювання не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (ст.57 Кодексу цивільного захисту України), що не дає можливості працівникам пожежно-рятувальної служби оцінити стан забезпечення пожежної безпеки на об`єкті;

відсутній план локалізації і ліквідації наслідків аварій (п.1.2 ст.130 Кодексу цивільного захисту України), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення надзвичайної ситуації та може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки (п.3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

повідомлення про результати ідентифікації ОПН не надано до територіального органу ДСНС та Держпраці (п.18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта (п.2 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

результати ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта не узгоджено з місцевим органом ДСНС (п.ІІ Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

не проведено декларування об`єкта підвищеної небезпеки (п.9 ст.20 Кодексу цивільного захисту України), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

не проведено експертизу декларування безпеки об`єкта підвищеної небезпеки (п.7 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

декларацію безпеки разом з позитивним висновком експертизи не надано до територіального органу ДСНС (п.8 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

об`єкт підвищеної небезпеки не обладнано системою раннього виявлення загрози надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (ст.53 Кодексу цивільного захисту України), що в свою чергу не дає змоги вчасно виявити, запобігти виникненню надзвичайної ситуації і оповістити персонал про небезпеку та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не укладений договір на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування (ст.133 Кодексу цивільного захисту України), що може призвести до нестачі сил та засобів на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації, збільшення витрати часу на ліквідацію пожежі підрозділами пожежно-рятувальної служби та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо.

За результатами позапланової перевірки АЗС ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», які розташовані за адресами: м.Рівне, вул.Млинівська, 30Б; м.Рівне, вул.С.Стрільців, 50; Рівненський район, с.В.Житин, вул.Зелена, 4А, позивачем складений Акт № 142 від 26.05.2021р., яким встановлені порушення відповідачем вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р. (а.с.49-56).

Так, в зазначеному Акті перевірки зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки, виявлені під час перевірки АЗС ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», що розташована за адресою: м.Рівне, вул.Млинівська, 30Б, а саме:

суб`єктом господарювання не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (ст.57 Кодексу цивільного захисту України), що не дає можливості працівникам пожежно-рятувальної служби оцінити стан забезпечення пожежної безпеки на об`єкті;

не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників (п.3.17 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

до роботи на АЗС допущено осіб, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічний мінімум і не мають про це відповідне посвідчення (п.15 розділу II Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення пожежі в приміщеннях та може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності електроустановок, що в свою чергу може призвести до короткого замикання електромережі та завдати значних матеріальних втрат та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не проведено перевірку установок захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності блискавкозахисту, що в свою чергу може призвести до виникнення пожежі чи загибелі (травмуванню) людей;

допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (не встановлено протипожежні двері в приміщення електрощитової з нормованим значенням межі вогнестійкості) (п.2.3 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що може призвести до швидкого поширення вогню, виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

пожежний щит на території не укомплектовано протипожежним інвентарем згідно норм належності (п.3.11 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії. А це створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

приміщення комплексу АЗС не обладнано системою пожежогасіння (п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

не влаштовано гучномовний зв`язок (п.10.5 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), у разі виникнення пожежі призведе до невчасного інформування людей про пожежу та неуможливить вчасне евакуювання, що в свою чергу може призвести до загибелі людей;

не проведено перегляд плану локалізації і ліквідації наслідків аварій (ст.11 Закону України № 2245-III від 17.01.2001р. «Про об`єкти підвищеної небезпеки»), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення надзвичайної ситуації та може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта (п.2 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

результати ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта не узгоджено з місцевим органом ДСНС (п.11 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки (п.3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

повідомлення про результати ідентифікації ОПН не надано до територіального органу ДСНС та Держпраці (п.18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

декларацію безпеки разом з позитивним висновком експертизи не надано до територіального органу ДСНС (п.8 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

об`єкт підвищеної небезпеки не обладнано системою раннього виявлення загрози надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (ст.53 Кодексу цивільного захисту України), що в свою чергу не дає змоги вчасно виявити, запобігти виникненню надзвичайної ситуації і оповістити персонал про небезпеку та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не укладений договір на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування (ст.133 Кодексу цивільного захисту України), що може призвести до нестачі сил та засобів на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації, збільшення витрати часу на ліквідацію пожежі підрозділами пожежно-рятувальної служби; це створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо.

У вказаному Акті перевірки також зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки, виявлені під час перевірки АЗС ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», що розташована за адресою: Рівненська обл., м.Рівне, вул.Січових Стрільців, 50, а саме:

суб`єктом господарювання не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (ст.57 Кодексу цивільного захисту України), що не дає можливості працівникам пожежно-рятувальної служби оцінити стан забезпечення пожежної безпеки на об`єкті;

не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників (п.3.17 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

до роботи на АЗС допущено осіб, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічний мінімум і не мають про це відповідне посвідчення (п.15 розділу II Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення пожежі в приміщеннях та може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності електроустановок, що в свою чергу може призвести до короткого замикання електромережі та завдати значних матеріальних втрат та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не проведено перевірку установок захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності блискавкозахисту, що в свою чергу може призвести до виникнення пожежі чи загибелі (травмуванню) людей;

пожежний щит на території не укомплектовано протипожежним інвентарем згідно норм належності (п.3.11 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

не влаштовано гучномовний зв`язок (п.10.5 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), у разі виникнення пожежі призведе до невчасного інформування людей про пожежу, та не уможливить вчасне евакуювання, що в свою чергу може призвести до загибелі людей;

приміщення комплексу АЗС не обладнано системою пожежогасіння (п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

відсутній план локалізації і ліквідації наслідків аварій (п.1.2 ст.130 Кодексу цивільного захисту України), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення надзвичайної ситуації та може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта (п.2 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

результати ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта не узгоджено з місцевим органом ДСНС (п.11 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затвердженої наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки (п.3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об 'єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

повідомлення про результати ідентифікації ОПН не надано до територіального органу ДСНС та Держпраці (п.18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

декларацію безпеки разом з позитивним висновком експертизи не надано до територіального органу ДСНС (п.8 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

об`єкт підвищеної небезпеки не обладнано системою раннього виявлення загрози надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (ст.53 Кодексу цивільного захисту України), що в свою чергу не дає змоги вчасно виявити, запобігти виникненню надзвичайної ситуації і оповістити персонал про небезпеку та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не укладений договір на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування (ст.133 Кодексу цивільного захисту України), що може призвести до нестачі сил та засобів на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації, збільшення витрати часу на ліквідацію пожежі підрозділами пожежно-рятувальної служби, що створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо.

Крім того, в цьому Акті перевірки також зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки, що виявлені під час перевірки АЗС ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», що розташована за адресою: Рівненська обл., Рівненський район, с.В.Житин, вул.Зелена, 4А, а саме:

суб`єктом господарювання не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (ст.57 Кодексу цивільного захисту України), що не дає можливості працівникам пожежно-рятувальної служби оцінити стан забезпечення пожежної безпеки на об`єкті;

не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників (п.3.17 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

до роботи на АЗС допущено осіб, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічний мінімум і не мають про це відповідне посвідчення (п.15 розділу II Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення пожежі в приміщеннях та може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо справності електроустановок, що в свою чергу може призвести до короткого замикання електромережі та завдати значних матеріальних втрат та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не забезпечено захисту будівлі операторської від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що в свою чергу може призвести до виникнення пожежі через метеорологічні небезпечні явища (розряд блискавки);

пожежний щит на території не укомплектовано протипожежним інвентарем згідно норм належності (п.3.11 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

не влаштовано гучномовний зв`язок (п.10.5 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі призведе до невчасного інформування людей про пожежу, та не уможливить вчасне евакуювання, що в свою чергу може призвести до загибелі людей;

приміщення комплексу АЗС не обладнано системою пожежогасіння (п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р.), що у разі виникнення пожежі не дасть змоги здійснити її ліквідацію на початковій стадії та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо;

відсутній план локалізації і ліквідації наслідків аварій (п.1.2 ст.130 Кодексу цивільного захисту України), що може спричинити незнання персоналом правил безпечної поведінки, обов`язків та порядку дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення надзвичайної ситуації та може призвести до виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта (п.2 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

результати ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта не узгоджено з місцевим органом ДСНС (п.11 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затв. наказом МНС України № 98 від 23.02.2006р.), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки (п.3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

повідомлення про результати ідентифікації ОПН не надано до територіального органу ДСНС та Держпраці (п.18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

не проведено декларування об`єкта підвищеної небезпеки (п.9 ст.20 Кодексу цивільного захисту України), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

декларацію безпеки разом з позитивним висновком експертизи не надано до територіального органу ДСНС (п.8 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою КМ України № 956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що не дає можливості працівникам державної пожежної охорони у разі виникнення надзвичайної ситуації оцінити стан забезпечення техногенної безпеки на об`єкті (встановити кількість та тип небезпечних речовин) тощо;

об`єкт підвищеної небезпеки не обладнано системою раннього виявлення загрози надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (ст.53 Кодексу цивільного захисту України), що в свою чергу не дає змоги вчасно виявити, запобігти виникненню надзвичайної ситуації і оповістити персонал про небезпеку та у подальшому призвести до загибелі (травмуванню) людей;

не укладений договір на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування (ст.133 Кодексу цивільного захисту України), що може призвести до нестачі сил та засобів на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації, збільшення витрати часу на ліквідацію пожежі підрозділами пожежно-рятувальної служби та створює загрозу життю і здоров`ю людей, які можуть зазнати впливу негативних факторів пожежі тощо.

Зазначені акти перевірки були направлені поштою відповідачу; зауважень або заперечень ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» не подало.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не усунуті всі порушення вимог пожежної безпеки на вищевказаних об`єктах, а тому експлуатація останніх до повного усунення виявлених перевіркою порушень є недопустимою.

Оскільки на час розгляду справи доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не надано, а ті порушення, які залишилися, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей (що є оціночним поняттям), тому наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є вірними, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Частиною 5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно з ч.7 ст.7 цього Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За приписами ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст.70 зазначеного Кодексу визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Правила пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р., є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (п.4 Розділ І вказаних Правил).

Пунктами 26 та 33 ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю, а небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Згідно визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Звідси, чинне законодавство пов`язує наявність чи відсутність загрози для життя і здоров`я людей від тих чи інших порушень законодавства у сфері пожежної безпеки не тільки із їхньою можливістю спричинити саму пожежу, але й сприяти її швидкому розвитку.

Таким чином, у випадку наявності підстав для застосування одного з таких заходів реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, орган контролю звертається до суду із адміністративним позовом.

В розглядуваному випадку позивачем шляхом проведення перевірок виявлена сукупність порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки під час експлуатації нафтобази та АЗС, при цьому на час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не у повній мірі такі порушення були усунуті.

За таких обставин в суду першої інстанції були наявними правові підстави для задоволення заявленого позову.

У частині доводів апелянта колегія суддів враховує, що застосування розглядуваного крайнього заходу обґрунтовано позивачем належними доказами та причинами.

Так, представленими доказами доводиться факт часткового усунення відповідачем виявлених порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, при цьому значна частина порушень залишається неусунутою, хоча строки їх усунення минули.

Обґрунтування наведеного заходу зумовлено необхідністю вжиття дієвих та своєчасних заходів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

АЗС і нафтобаза, як об`єкти підвищеної небезпеки, за законом вважаються джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру, тобто такими, на яких є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру. Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Також враховуючи цільове призначення наведеного об`єкта відповідача та виявлені під час його експлуатації порушення, тривалий час їх неусунення, в колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості доводів позивача про наявність за цих умов загрози безпосередньо життю та здоров`ю людей.

При цьому, колегія суддів зауважує, що поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є оціночним. Водночас, встановлені у цій справі порушення, безперечно, в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки стосуються, зокрема, протипожежних норм.

Зокрема, колегія суддів вважає, що системи пожежної сигналізації призначені для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів, як наприклад, евакуювання людей, виклик пожежно-рятувальних підрозділів, відключення або блокування (розблокування) інших інженерних систем. Невлаштування систем протипожежного захисту збільшує час виявлення пожежі, що, у свою чергу, призводить до несвоєчасних заходів щодо евакуації людей та матеріальних цінностей на ранній стадії виникнення пожежі та може призвести до отримання травм, загибелі людей, що знаходяться в будівлі, та значних матеріальних втрат.

Відсутність та несправність на об`єкті протипожежного інвентаря не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників.

Порушення вимог щодо улаштування, утримання та експлуатації електромереж і електрообладнання створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії, що може призвести до загибелі людей.

Згідно практики Європейського суду з прав людини оцінка додержання ст.1 Першого протоколу спирається на «справедливу рівновагу (баланс)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, й інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання (рішення в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції»).

Однак цей баланс не варто розуміти як необхідність обов`язкового досягнення «соціальної справедливості» у кожній конкретній справі. Зазначений критерій означає, що повинно бути розумне співвідношення (іншими словами - обґрунтована пропорційність) між метою, якої передбачається досягти, та засобами, що для цього використовуються. «Справедливого балансу» не буде дотримано, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення в справі «Трегубенко проти України»).

Тобто порушення ст.1 Першого протоколу становить не саме по собі ущемлення прав особи, а наявний істотний дисбаланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном (рішення від 23.01.2014р. в справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У пошуках «справедливої рівноваги» Європейський суд з прав людини враховує велику кількість різноманітних чинників. Але й у цих питаннях (як і в питаннях наявності «суспільного інтересу») також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Що стосується конкретних обставин справи, то заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді заборони експлуатації приміщень та будівель АЗС, нафтобази слід застосувати з метою попередження негативних наслідків, які можуть настати за наявних умов існування реальної загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, можливі обмеження відповідача в здійсненні ним основної діяльності за наслідками застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), не можуть бути співрозмірними із гарантованими державою правами людини на життя і здоров`я, особисту безпеку, які є найвищою соціальною цінністю, а їх забезпечення - головним обов`язком держави.

Обраний судом спосіб задоволення заявленого позову - зупинення роботи території, будівель та приміщень об`єктів товариства за відповідними адресами (нафтобаза та АЗС) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом опечатування вхідних дверей будівель та відключення від системи електрозабезпечення, за своїм змістом не суперечить приписам ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України і не заперечує суті застосованого судом заходу реагування.

Формальна невідповідність сформульованого судом заходу реагування у буквальному виразі приписам Кодексу цивільного захисту України не призводить до будь-якого порушення прав відповідача, не покладає на нього додатковий тягар і не сприяє будь-якому свавіллю зі сторони позивача суб`єкта владних повноважень.

Окрім цього, колегія суддів критично оцінює частину доказів, що були представлені під час судового розгляду відповідачем на підтвердження усунення частини виявлених порушень вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки.

Так, долучені до відзиву копії семи посвідчень про проходження навчання з питань пожежно-технічного мінімуму та перевірку знань торкаються осіб, які працюють на іншому підприємстві (ТзОВ Укрпетроль» в м.Шепетівка) (а.с.112-113).

В наданих копіях актів про усунення порушень № 37/9 та № 39/9 йдеться про те, що АЗС за адресою: Рівненська обл., Рівненський район, с.Великий Житин, вул.Зелена, 4А, та АЗС за адресою: м.Рівне, вул.Млинівська, 30Б, обладнані системою пожежогасіння. Разом із тим, на фотозвіті, доданого до цих актів, відображені елементи системи автоматичної пожежної сигналізації (а.с.150-159).

Копія листа Управління Держпраці у Волинській обл. № 3011/07 від 14.07.2021р. «Щодо інформації про результати ідентифікації» не може прийматись до уваги, оскільки в Державному реєстрі об`єктів підвищеної небезпеки за цими адресами зареєстровані об`єкти підвищеної небезпеки іншого суб`єкта господарської діяльності, а саме: ПП «Укр-Петроль», ДП «Укр-Петроль плюс» ПП «Укр-Петроль», які на сьогоднішній день не виключені з Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки (а.с.114).

Згідно Акту № 754/09 від 14.09.2021р. «Про надання послуг» з 24 вогнегасників, що пройшли технічне обслуговування, 7 (сім) було забраковано, що становить 30 % від загальної кількості, а підтвердження їхньої заміни відповідач не надав (а.с.124 і на звороті).

Також відповідачем не надано підтверджуючих матеріалів стосовно виконання робіт з підтримання експлуатаційної придатності (технічного обслуговування) оповіщення людей про пожежу та пожежного спостереження за установкою пожежної автоматики і технічний звіт за результатами електролабораторних вимірювань на АЗС за адресою: м.Рівне, вул.Млинівська, 30Б.

Окрім цього, на момент проведення перевірки нафтобаза, що розташована за адресою: Рівненська обл., м.Сарни, вул.Рівненська, 5, перебувала у володінні та користуванні відповідача, використовувалася останнім для здійснення господарської діяльності.

Під час проведення у травні 2021 року перевірки позивачем виявлені порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки, що залишаються несунутими.

За таких обставин повернення об`єкта оренди орендодавцю не може призводити до нівелювання обов`язку по усуненню перерахованих порушень.

В частині такого порушення як відсутність обладнання АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення локальною системою оповіщення колегія суддів звертає увагу на наступне.

Частиною 1 ст.53 Кодексу цивільного захисту України визначено, що на об`єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

Встановлення, вимоги до проектування та монтування автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення визначено ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення».

Водночас, норма ст.53 Кодексу цивільного захисту України зобов`язує встановлювати автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення тільки на об`єктах підвищеної небезпеки.

Згідно з п.3 ч.1 ст.50 Кодексу цивільного захисту України джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є потенційно небезпечні об`єкти та об`єкти підвищеної небезпеки.

Статтею 1 Закону України № 2245-III від 18.01.2001р. «Про об`єкти підвищеної небезпеки» встановлено, що суб`єкт господарської діяльності - юридична або фізична особа, у власності або у користуванні якої є хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки; об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Постановою КМ України № 808 від 28.08.2013р. «Про затвердження переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку» визначено перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. До таких об`єктів підвищеної екологічної небезпеки віднесено АЗС, в т.ч. автомобільні газозаправні станції зрідженого газу.

Звідси, на АЗС повинні бути встановлені автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

Вимоги до автоматизованих систем були затверджені наказом МНС України № 288 від 15.05.2006р. «Про затвердження Правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення».

Вказаним наказом МНС України було затверджено також перелік об`єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій. До 03.08.2011р. у цьому переліку було зазначено також АЗС та автомобільні газозаправні станції. Проте, починаючи з 03.08.2011р., АЗС та автомобільні газозаправні станції з переліку було виключено.

Отже, щодо АЗС на сьогодні відсутні правила улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення.

Крім того, розробка технічного завдання та робочого проекту щодо улаштування комплексу автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення можлива за умови дотримання в повному обсязі вимог ДБП В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення».

Відповідно до вимог п.3.2. вказаних ДБН В.2.5-76:2014 Автоматизована системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення (СРВНСО) - автоматизована система класу «людина-машина», у якій суміщено автоматичні процеси виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій, спостереження та оброблення інформації щодо поточного стану об`єктів та будівель, інженерних споруд, мереж, що розташовані на територія з ризиком прояву небезпечних явищ і процесів, оперативне надання користувачам фактичної та прогнозованої інформації, а також оповіщення (за необхідності) працівників та керівників об`єкта, відповідальних за стан техногенної безпеки, посадових осіб органів виконавчої влади та місцевого самоврядування і населення при безпосередній участі людини-оператора.

Монтування СРВНСО виконується на підставі затвердженої проектної документації та технічної документації підприємств-виробників з урахуванням вимог норм із монтажу систем автоматизації, протипожежного захисту, інших норм та нормативно-правових актів (п.5.9.1 ДБН).

Для забезпечення віддаленого цілодобового нагляду за технічним станом СРВНСО, а також для прийняття з СРВНСО та передавання (ретрансляції) тривожних сповіщень про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій до систем вищого рівня реагування на ці сповіщення - системи централізованого пожежного та техногенного спостереження (надалі - СЦПТС) застосовуються Пульти централізованого спостереження за СРВНСО (далі - ПЦС). Порядок підключення ПЦС до СЦПТС визначається нормативно-технічними та нормативно-правовими документами щодо створення та функціонування СЦПТС (п.8.1 ДБН).

Так, згідно з вимогами п.8.2.1. ДБН В.2.5-76:2014 ПЦС розміщується в приміщеннях центрів обробляння тривожних сповіщень.

Як убачається з п.8.2.1 ДБН В.2.5-76:2014, оперативно-диспетчерська служба територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, отримує та реагує на сигнал з СРВНСО за допомогою ПЦС, який розміщується в приміщеннях центрів обробляння тривожних сповіщень.

Відповідно до вимог п.5.2.20 ДБН В.2.5-76:2014 СРВНСО повинна автоматично формувати та за командою оператора передавати до ПЦС тривожне сповіщення щодо виявлення загрози або виникнення НС разом з ідентифікатором електронної картки аварії, з можливістю отримання від ПЦС сигналу підтвердження його прийняття.

Як слідує з п.5.2.21 вказаних ДБН, за відсутності відповідного реагування оператора СРВНСО па інформацію про наявність ознак загрози виникнення НС СРВНСО автоматично формує та передає до ПЦС відповідне тривожне сповіщення з ідентифікатором картки аварії за найгіршим сценарієм розвитку НС. Наведене свідчить, що ПЦС повинен отримувати з СРВНСО відповідні службові та тривожні сповіщення щодо загрози виникнення НС, у зв`язку з чим здійснюється відповідне подальше реагування на усунення загрози у порядку, визначеному вимогами ДБН В.2.5-76:2014. До того ж згідно додатку А «Склад системи» ДБН В.2.5-76:2014 до складу системи ПЦС має входити: сервер обробки даних, автоматизоване робоче місце оператора ПЦС, комунікаційне обладнання. Як убачається з додатку Е «Перевірка СРВНСО», під час прийняття СРВНСО до експлуатації проводиться перевірка, зокрема, наявності акта проведення дослідної експлуатації. При введенні в експлуатацію СРОВНСО складається акт, невід`ємним додатком якого є Акт тестового випробування щодо визначення технічної можливості передачі тривожного сигналу від систем спостереження до оперативно-диспетчерської служби (додатки Е, Ж ДБН В.2.5-76:2014).

Згідно з наказом ДСНС України № 481 від 22.08.2014р. «Про організацію централізованого та техногенного спостерігання» центром спостерігання було визначено ДП «Центр громадської безпеки 112».

Водночас, у зв`язку з реорганізаційними заходами в системі ДСНС ДП «ЦГБ-112» наказом № 218 від 11.05.2016р. «Про припинення ДП «Центр громадської безпеки 112» шляхом ліквідації» ліквідовано.

Водночас, відповідно до п.5.2.22 ДБН В.2.5-76:2014 у разі відсутності підтвердження з боку ПЦС факту отримання тривожного сповіщення СРВНСО повинна здійснювати автоматичне телефонне з`єднання з оперативно-диспетчерською службою відповідного аварійно-рятувального підрозділу, на який відповідно до плану локалізації і ліквідації аварії покладено оперативне реагування на НС, з подальшою передачею тривожного мовного повідомлення, що містить ідентифікатор електронної картки аварії. Тобто, за відсутності ПЦС існує можливість тривожного сповіщення за допомогою телефонного з`єднання.

Дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, не були затвердженні правила з вимогами до автоматизованих систем. Проте, вимоги до автоматизованих систем установлені ДБН В.2.5-76:2014, які погоджені, зокрема, Міністерством внутрішніх справ (центральний орган, який забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту) та Державною службою України з надзвичайних ситуацій (центральний орган, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Таким чином, у силу положень ст.53 Кодексу цивільного захисту України, АЗС ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» (об`єкти підвищеної небезпеки) при проектуванні та монтуванні автоматизованих систем на об`єктах підвищеної небезпеки мають застосовуватися вимоги ДБН В.2.5-76:2014. При цьому, законодавчо визначений обов`язок відповідача встановити автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення не залежить від наявності у позивача можливості забезпечувати прийом сигналу ПЦС від СРВНСО для реагування в разі загрози чи виникнення надзвичайної ситуації.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.11.2018р. у справі № 826/1024/18, від 19.11.2019р. у справі № 580/31/19, від 20.05.2020р. у справі № 580/32/19 та від 27.08.2020р. у справі № 580/228/19.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що позовні вимоги ГУ ДСНС України у Рівненській обл. про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, а тому такі підлягають до задоволення.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими позовні вимоги задоволені у визначений спосіб.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, через що останній підлягає до задоволення, із вищевказаних мотивів.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль».

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2021р. в адміністративній справі № 140/6567/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
Н. В. Бруновська
Дата складання повного тексту судового рішення: 14.02.2022р.