Справа № 580/6350/21
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6350/21 Головуючий у 1 інстанції: Гаращенко В.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Коротких А.Ю.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства «Грифон» на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Грифон» до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ПП «Грифон» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області та Державної податкової служби України щодо відмови в реєстрації 127 податкових накладних, реєстрацію яких зупинено та по яким визнано протиправними та скасовано рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні, складені позивачем та збільшити реєстраційний ліміт в даних системи електронного адміністрування ПДВ та відобразити відповідне збільшення та суму податкових накладних №18644 від 10.11.2017, №18964 від 20.11.2017, №19186 від 30.11.2017, №18624 від 10.11.2017, №18657 від 10.11.2017, №19180 від 30.11.2017, №20843 від 20.12.2017, №19215 від 30.11.2017, №20632 від 10.12.2017, №18972 від 20.11.2017, №18965 від 20.11.2017, №20893 від 20.12.2017, №20653 від 10.12.2017, №19191 від 30.11.2017,№18632 від 10.11.2017, №19188 від 30.11.2017, №19177 від 30.11.2017, №18641 від 10.11.2017, №18650 від 10.11.2017, №19190 від 30.11.2017, №19202 від 30.11.2017, №19172 від 30.11.2017, №18927 від 20.11.2017, №20633 від 10.12.2017, №20841 від 20.12.2017, №20844 від 20.12.2017, №19201 від 30.11.2017, №20883 від 20.12.2017, №20872 від 20.12.2017, №20891 від 20.12.2017, №20869 від 20.12.2017, №18958 від 20.11.2017, №20857 від 20.12.2017, №20631 від 10.12.2017, №20866 від 20.12.2017, №20888 від 20.12.2017, №20638 від 10.12.2017, №20849 від 20.12.2017, №19203 від 30.11.2017, №18645 від 10.11.2017, №20873 від 20.12.2017, №19207 від 30.11.2017, №20896 від 20.12.2017, №18611 від 10.11.2017, №19175 від 30.11.2017, №20892 від 20.12.2017, №20871 від 20.12.2017, №19205 від 30.11.2017, №18614 від 10.11.2017, №19211 від 30.11.2017, №20637 від 10.12.2017, №18613 від 10.11.2017, №20848 від 20.12.2017, №20881 від 20.12.2017, №19193 від 30.11.2017, №20846 від 20.12.2017, №19185 від 30.11.2017, №20875 від 20.12.2017, № 18973 від 20.11.2017, №20856 від 20.12.2017, №20635 від 10.12.2017, №20845 від 20.12.2017, №20847 від 20.12.2017, №20630 від 10.12.2017, №18618 від 10.11.2017, №19168 від 30.11.2017, №19208 від 30.11.2017, №20860 від 20.12.2017, №19169 від 30.11.2017, №20886 від 20.12.2017, №20897 від 20.12.2017 №20858 від 20.12.2017, №18651 від 10.11.2017, №20644 від 10.12.2017, №20643 від 10.12.2017, №20861 від 20.12.2017, №20884 від 20.12.2017, №20853 від 20.12.2017, №20867 від 20.12.2017, №20850 від 20.12.2017, №18634 від 10.11.2017, №20863 від 20.12.2017, №20639 від 10.12.2017, №20889 від 20.12.2017, №20636 від 10.12.2017, №20870 від 20.12.2017 №19209, від 30.11.2017 №20874, від 20.12.2017, №18935 від 20.11.2017, №20876 від 20.12.2017, №18928 від 20.11.2017, №20890 від 20.12.2017, №20865 від 20.12.2017, №20855 від 20.12.2017, № 19182 від 30.11.2017, № 18926 від 20.11.2017, №19170 від 30.11.2017, №20645 від 10.12.2017, №18966 від 20.11.2017, №18960 від 20.11.2017, №20895 від 20.12.2017, №20641 від 10,12.2017, №18607 від 10.11.2017, №20634 від 10.12.2017, №20868 від 20.12.2017, №18954 від 20.11.2017, №18636 від 10.11.2017, №20629 від 10.12.2017, №19163 від 30.11.2017, №20842 від 20.12.2017, №18639 від 10.11.2017, №18955 від 20.11.2017, № 18943 від 20.11.2017, № 18920 від 20.11.2017, №20648 від 10.12.2017, №20852 від 20.12.2017, №20646 від 10.12.2017, №20862 від 20.12.2017, №20898 від 20.12.2017, №20882 від 20.12.2017, №20854 від 20.12.2017, №20840 від 20.12.2017, №20885 від 20.12.2017, №20878 від 20.12.2017, №20894 від 20.12.2017, №20640 від 10.12.2017, №20654 від 10.12.2017.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 позовну заяву приватного підприємства «Грифон» залишено без руху; надано позивачу десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 286 020, 00 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 позовну заяву приватного підприємства «Грифон» до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись із ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, що залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 169 КАС України).

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ (зі змінами та доповненнями).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору встановлюється в таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становив 2 270 грн.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну з них.

Як було зауважено судом першої інстанції, підставою для залишення позовної заяви без руху стало те, що позивачем заявлено 127 вимог немайнового характеру, а тому розмір судового збору за подачу даного позову становить 288 290, 00 грн. При цьому, з урахуванням сплаченого судового збору в сумі 2 270 грн., позивачу необхідно доплатити судовий збір в сумі 286 020, 00 грн.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки системний аналіз частини 1 статті 6, частини 2 статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 540/2321/18, від 16.04.2018 у справі № 826/10288/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 9901/67/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку предметом позову є позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області та Державної податкової служби України щодо відмови в реєстрації 127 податкових накладних, реєстрацію яких зупинено та по яким визнано протиправними та скасовано рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні, складені позивачем та збільшити реєстраційний ліміт в даних системи електронного адміністрування ПДВ та відобразити відповідне збільшення та суму спірних податкових накладних.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вказані вище позовні вимоги є однією вимогою немайнового характеру, сума судового збору за звернення з якою становить 2 270, 00 грн.

Вказані обставини свідчать про виконання позивачем вимог Закону України «Про судовий збір» та КАС України щодо сплати судового збору в належному розмірі.

В той же час, суд першої інстанції неправильно визначивши кількість позовних вимог, дійшов передчасного висновку про наявність недоліків позовної заяви та підстав для її повернення у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позову без руху.

Крім того, колегія суддів зазначає, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладені обставини у сукупності колегія суддів дійшла висновку про необхідність надання позивачу можливості захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви винесена передчасно та помилково, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт надав до суду належні докази, які підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

В свою чергу, відповідно до п. 4 ч. ст. 320 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 312, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Грифон» задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлений 16.02.2022.