Справа № 640/11998/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Файдюк В.В., суддів Мєзєнцева Є.І., Собківа Я.М., розглянувши клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін у справі за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач-1), ОСОБА_2 (далі - Позивач-2), ОСОБА_3 (далі - Позивач-3), ОСОБА_4 (далі - Позивач-4), ОСОБА_5 (далі - Позивач-5), ОСОБА_6 (далі - Позивач-6), ОСОБА_7 (далі - Позивач-7), ОСОБА_8 (далі - Позивач-8), ОСОБА_9 (далі - Позивач-9), ОСОБА_10 (далі - Позивач-10), ОСОБА_11 (далі - Позивач-11), ОСОБА_12 (далі - Позивач-12), ОСОБА_13 (далі - Позивач-13), ОСОБА_14 (далі - Позивач-14), ОСОБА_15 (далі - Позивач-15), ОСОБА_16 (далі - Позивач-16), ОСОБА_17 (далі - Позивач-17), ОСОБА_18 (далі - Позивач-18), ОСОБА_19 (далі - Позивач-19), ОСОБА_20 (далі - Позивач-20), ОСОБА_21 (далі - Позивач-21), ОСОБА_22 (далі - Позивач-22), ОСОБА_23 (далі - Позивач-23), ОСОБА_24 (далі - Позивач-24), ОСОБА_25 (далі - Позивач-25), ОСОБА_26 (далі - Позивач-26), ОСОБА_27 (далі - Позивач-27), ОСОБА_28 (далі - Позивач-28), ОСОБА_29 (далі - Позивач-29) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», в якому просили:

зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, яким здійснюється ліквідація ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», вчинити всі необхідні дії для включення Позивачів до повного переліку вкладників публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом внесення змін до такого переліку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року даний адміністративний позов - задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження на 09 березня 2022 року.

14 лютого 2022 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін, яке обґрунтовано тим, що розгляд даної справи в порядку письмового провадження порушує його права, встановлені статтею 44 КАС України.

Ознайомившись із клопотанням про розгляд справи із викликом сторін, колегія суддів дійшла висновку про його необґрунтованість та відсутність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Згідно вимог ч. ч. 2, 3 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За ч.5-7 статті 262 цього Кодексу суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

У частинах 4,6 визначено категорії справ, які розглядають відповідно виключно за правилами загального позовного провадження та які для цілей цього Кодексу є справами незначної складності, на які поширюється спрощене провадження. Приміром за пунктом 10 цієї частини такими справами можуть бути інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що суд наділений диспозитивним правом у виборі форми та виду провадження. Вирішуючи питання про вибір форми та вид провадження, суд враховує умови і мотиви, за яких можливе прийняття рішення за відсутності учасників справи, категорію спору, характером (змістом) конкретних обставин, складністю та/чи суспільною резонансністю справи, суб`єктним складом учасників справи, іншими критеріями.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на зазначений предмет спору, суб`єктний склад учасників, а також відсутність обґрунтувань необхідності розгляду справи з повідомленням учасників справи, клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволенню не підлягає.

Посилання скаржника на те, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є недоречним, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що дану справу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 262, 257, 286, 308, 310, 311 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про розгляд справи у відкритому судовому засіданні із викликом сторін - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків