Справа № 621/3585/21
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/3585/21
Провадження № 2-а/621/8/22
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лацько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Змієві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Грігурко Артем Ігорович, про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

17.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Грігурко Артема Ігоровича про скасування постанови, в якому просив скасувати постанову серії ЕАО № 5021837 від 12.11.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 12.11.2021 інспектором роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом патрульної поліції Грігурко А.І. винесено постанову ЕАО № 5021837 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 к.

Зазначена постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а саме допущено рух транспортного засобу із неосвітленим номерним знаком за що передбачена відповідальність за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає, що застосоване до нього постановою інспектора поліції стягнення у вигляді штрафу у 850 грн., є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення.

12.11.2021 позивач дійсно керував автомобілем SsangYong Kyron, реєстрацій номер НОМЕР_1 та рухався по проспекту Героїв Сталінграду в напрямку проспекту Петра Григоренка у м. Харків, по проспекту Петра Григоренка в м. Харків ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції та повідомлено про відсутність освітлення номерного знаку. Позивач зазначає, що перевірка на предмет освітлення номерного знаку працівниками поліції проводилося без увімкненого двигуна автомобілю, оскільки позивач виконавши вимогу працівників поліції щодо зупинення зупинив машину та вимкнув двигун при цьому витягнувши ключ із замку запалювання. Конструкцією автомобілю автомобілем SsangYong Kyron, яким керував позивач, не передбачено можливості увімкнення освітлення номерного знаку з вимкнутим двигуном. Крім того, позивач зазначає, що підставою для зупинки транспортного засобу за посиланням інспектора, було встановлення відсутності освітлення номерного знаку під час руху транспортного засобу, однак, проспект Петра Григоренка в м. Харків є інтенсивно освітленим натрієвими лампами вуличного освітлення, які працюють у жовтому діапазоні спектру із некоректною світло передачею, а отже візуально встановити у русі автомобіля, чи освітлений номерний знак чи ні - неможливо. А відтак позивач вважає, що працівники поліції не могли встановити наявність чи відсутність освітлення номерного знаку під час руху (через інтенсивне вуличне освітлення), а під час зупинки не впевнились у відсутності освітлення через неможливість коректно увімкнути прилади освітлення.

Також ОСОБА_1 наголошує на тому, що після складання протоколу ним було перевірено справність роботи штатних ламп освітлення номерного знаку при включеному двигуні, які працювали та здійснювали освітлення номерного знаку. Таким чином, працівники поліції, не впевнившись однозначно у наявності у діях позивача порушення ПДР притягли останнього до адміністративної відповідальності.

Крім того під час складання протоколу про адміністративне порушення позивачем було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю звернутися за правовою допомогою та його клопотання співробітниками поліції було проігноровано, чим було порушено права ОСОБА_1 передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 59 Конституції України.

Також інспекторами поліції не були взяті докази позивача про відсутність факту адміністративного правопорушення, чим порушено вимоги статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до постанови серії ЕАО № 5021837 від 12.11.2021 інспектор поліції не в повній мірі зазначає відомості, які повинен вказати в постанові - не зазначає повної адреси проживання особи, яка притягається до відповідальності, не вказує про суть правопорушення, адже відповідно до частини 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнення до адміністративної відповідальності також передбачена, серед іншого, і за перевернутий номерний знак, і за неосвітлений. .

На підставі викладеного, позивач вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні та вважає оскаржувану постанову протиправно.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

25.11.2021 позивачем було усунуто недоліки вказаної вище ухвали.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2021 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 17.12.2021.

17.12.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

13.01.2022 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача.

15.02.2022 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про розгляд справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надавав, будь яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Третя особа інспектор 2 роти 2 батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Грігурко А.І. про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, будь яких заяв чи клопотань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи з процесуальних питань до суду не надходило.

Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень частин 1, 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясував обставини в адміністративній справі, дослідивши та оцінивши надані докази, дійшов наступного.

Справа розглядається у відповідності до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою серії ЕАО № 5021837 від 12.11.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Це означає, що частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач повинен надати всі наявні у нього докази разом із поданням відзиву, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, а тому, в даному випадку, суд, відповідно до частини 5 статті 77, частини 3 статті 205, статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, безумовно зобов`язаний розглянути справу на підставі тих доказів, які надані суду сторонами.

Крім того, інспектором патрульної поліції при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були зібрані належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачем правил дорожнього руху та невідповідність його пояснень дійсним обставинам справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, в розділі постанови, який передбачає можливість вказівки на докази, на підставі яких прийнято рішення («7. До постанови додаються:»), відсутні будь-які записи про дослідження інспектором будь-яких доказів по справі.

Зі змісту пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтями 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є недоведеним.

Відповідачем всупереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАО № 5021837 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справі про адміністративне правопорушення від 12.11.2021 про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 к.

Керуючись ст. ст. 126, 252, 268, 276, 279, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 20, 77, 245 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Грігурко Артем Ігорович, про скасування постанови- задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Грігурко Артем Ігоровичпро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5021837 від 12 листопада 2021 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 к.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 к. (квитанція № 41 від 17 листопада 2021 року в АТ ХОУ «Ощадбанк»).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.02.2022.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. № 315-А, код ЄДРПОУ Управління патрульної поліції у м. Києві - 40108646;

Третя особа - інспектор 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Грігурко Артем Ігорович, юридична адреса: 61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. № 315-А.

Головуючий: