Справа № 200/2255/21-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року Справа№200/2255/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Загацької Т.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач), у якому просила суд:

- скасувати рішення № 211 від 25.01.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача переглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та призначити позивачу пенсію з часу подання заяви, з урахуванням загального стажу роботи 38 років 02 місяці 15 днів, пільгового стажу за Списком № 1 5 років 03 місяців 19 днів, за Списком № 2 12 років 07 місяців 13 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.01.2021 року через портал Пенсійного фонду України подала заяву про призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах, проте рішенням № 211 від 25.01.2021 року відповідач відмовив їй у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням нею пенсійного віку, передбаченого п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме 55 років на день звернення.

Вказує, що рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) від 23 січня 2020 року вирішено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XІІ зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 21З-VІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, зокрема: На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і_на 1 рік 4 місяці - жінкам; б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Позивач наголосила, що мають застосуватись правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь невладного суб`єкта - приватної особи, тобто на користь позивача.

Враховуючи викладене, позивач вважає рішення відповідача протиправним, оскільки на її думку відповідач протиправно не врахував при вирішенні питання про призначення пенсії положень пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, серед іншого, зазначив, що ОСОБА_1 звернулась 21.01.2021 року через Вебпортал Пенсійного фонду України до Маріупольського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Вказує, що на дату звернення загальний страховий стаж ОСОБА_1 за наданими документами та даними персоніфікованого обліку складає 33 роки 02 місяці 15 днів, в тому числі: стаж роботи на пільгових умовах за Списком №1-5 років 03 місяці 19днів; стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2 - 12 років 07 місяців 13 днів. З урахуванням кратності відповідно до ст. 24 Закону № 1058 загальний страховий стаж складає 28 років 02 місяці 15 днів. Вік ОСОБА_1 на дату звернення становить 50 років.

Зазначає, що право на призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст.114 розділу ХІV-1 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 отримає після досягнення віку 55 років.

Також, відповідач зазначив, що право на призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 розділу ХІV-I Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 отримає з 21.07.2023 року.

Щодо вимог позивача про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідач зазначив, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України №2148 від 03.10.2017 року доповнено ст. 114. Норми ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинними та підлягають застосуванню територіальними управліннями ПФУ до правовідносин які виникли до 10.11.2017 року.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, на територіальні управління Пенсійного фонду України в районах ...., покладено функції по призначенню(перерахунку) і виплаті пенсії, суд не має правових підстав для зобов`язання управління здійснити призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Відповідач вважає, що не порушило прав позивача, діяло в межах наданих йому законами та нормативно-правовими актами та не порушив вимоги чинного законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/2255/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 29 березня 2021 року клопотання представника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зупинення провадження до набрання законної сили рішення Верховного Суду у зразковій адміністративній справі № 360/3611/20 (Пз/9901/32/20) задоволено. Зупинено провадження в адміністративній справі № 200/2255/21-а за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення провадження в адміністративній справі № 200/2255/21-а задоволено. Поновлено провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про заміну відповідача задоволено.

Замінено відповідача у справі № 200/2255/21-а - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (), на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: площа Соборна, будинок 3, місто Слов`янськ, Донецька область, 84122).

Розпорядженням керівника апарату суду Щодо повторного автоматичного розподілу справи від 11.01.2022 було призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Бабіча С.І.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана на розгляд судді Загацькій Т.В.

Ухвалою суду від 14 січня 2021 року прийнято до провадження адміністративну справу №200/2255/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122 є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

З матеріалів справи судом встановлено, що 21 січня 2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком (а.с. 7).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи:

- сканкопію диплому НОМЕР_3 ;

- сканкопію піьговой довідки № 84 від 18.01.2021 року по списку № 1;

- сканкопію пільгової довідки № 550 від 17.06.2020 року по списку № 2;

- сканкопію витягу з державного реєстру;

- сканкопію рішення суду № 200/6064/20-а від 17.11.2020 року;

- сакнкопію свідоцтва про народження НОМЕР_4 ;

- сканкопію трудової книжки НОМЕР_5 ;

- сканкопію паспорта та ІІН.

За наслідком розгляду поданої заяви та доданих до неї документів відповідачем було прийнято рішення від 25 січня 2021 року №211 про відмову у призначенні пенсії згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (а.с. 8-9).

З рішення видно, що відповідно до п.2 ч.2 ст.114 розділу XIV-1 Закону України „ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003р. (далі - Закон № 1058) в редакції, що чинна на час звернення заявниці, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення віку 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років-які народилися з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Відсутності вказаного стажу роботи у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності страхового стажу у жінок з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року не менше 23 років.

Вказано, що працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Також зазначено, що до пільгового стажу за списком № 2 зараховано період роботи з 22.08.2002р. по 03.04.2015р. на підприємстві «ММК імені Ілліча» (12-04-10). До пільгового стажу за списком № 1 зараховано період роботи з 04.04.2015р. по 21.07.2020р. на підприємстві «ММК імені Ілліча» (05-03-02).

Таким чином на дату звернення загальний страховий стаж ОСОБА_1 за наданими документами та даними персоніфікованого обліку складає 33 роки 02 місяці 15 днів, в тому числі: стаж роботи на пільгових умовах за Списком №1-5 років 03 місяці 19днів; стаж роботи на пільгових умовах за списком № 2 - 12 років 07 місяців 13 днів. З урахуванням кратності відповідно до ст.24 закону № 1058 загальний страховий стаж складає 28 років 02 місяці 15 днів. Вік ОСОБА_1 на дату звернення становить 50 років.

За таких обставин відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 розділу ХІV-I Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, передбаченого законодавством (а.с. 8-9).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року за результатами апеляційного розгляду зразкової справи № 360/3611/20, правові висновки якого суд має враховувати при прийнятті рішення (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як встановлено судом, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, позивачка досягла необхідного визначеного пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» віку, мала необхідний страховий та пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, що не заперечується відповідачем у відзиві.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення пенсії позивачці відповідач не застосував підхід, який був би найбільш сприятливим для останньої, а саме: не врахував висновки, викладені Конституційним Судом України в рішенні від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

З огляду на вищевикладені обставини, рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 211 від 25 січня 2021 року про відмову в призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що частиною першою статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, зокрема, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, висловлено також Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17.

Таким чином, оскільки суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта (з приводу призначення пенсії), суд приходить до висновку, що позовні вимоги зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію з часу подання заяви, з урахуванням загального стажу роботи 38 років 02 місяці 15 днів, пільгового стажу за Списком № 1 5 років 03 місяців 19 днів, за Списком № 2 12 років 07 місяців 13 днів, задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд, з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та частково задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області шляхом визнання протиправним і скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 211 від 25 січня 2021 року про відмову в призначенні пенсії позивачу, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21 січня 2021 року про призначення пенсії, із застосуванням вікового цензу 50 років передбаченого п. «б» ст. 13 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року 213-VІІІ, утримавшись від застосування вікового цензу 55 років передбаченого частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Маріуполського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 211 від 25.01.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 21.01.2021 року про призначення пенсії, із застосуванням вікового цензу 50 років передбаченого п. «б» ст. 13 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року 213-VІІІ, утримавшись від застосування вікового цензу 55 років передбаченого частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3).

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 14.02.2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В.Загацька