Справа № 942/1841/21
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.02.2022
ЄУ № 942/1841/21
Провадження №2-а/942/3/22
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року смт. Новопсков

Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Стеценко О.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Стеценко Ольги Сергіївни в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ситака Ігоря Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серія ЕАО № 5128023 від 09.12.2021 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. та закрити провадження у справі на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, п.3 ч.3 ст. 286 КУпАП.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20.01.2022.

20.01.2022 судове засідання відкладено до 03.02.2022 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03.02.2022 до участі у справі залучено співвідповідача Департамент патрульної поліції. Судове засідання відкладено до 15.02.2022.

15.02.2022 позивач подав до суду заяву про відвід судді у даній справі Стеценко О.С., в обґрунтування заявленого відводу вказує на те, що 15.02.2022 він подав до Вищої ради правосуддя дисциплінарну скаргу на суддю Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С. Посилаючись на вказані обставини, позивач вважає, що суддя Стеценко О.С. підлягає відводу, оскільки за таких обставин не може бути неупередженою та об`єктивною при розгляді справи.

Згідно із ч. 3 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із вимогами абз. 2 ч. 4 ст. 40 КАС України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що заява про відвід судді надійшла пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а саме: була подана позивачем перед початком судового засідання 15.02.2022, відтак така заява згідно з вимогами абз. 2 ч. 4 ст. 40 КАС України, не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно.

Перевіривши доводи, наведені позивачем на обґрунтування заяви про відвід судді, суд дійшов такого висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені ст. 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.та 13.12.1985, незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» право на звернення із скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

За усталеною практикою Вищої ради правосуддя, висловленою під час розгляду заяв суддів про втручання у їх професійну діяльність, реалізація особами передбачених законом прав не може бути розцінена, як втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя. Перебування скаржника у процесуальному статусі учасника справи не може позбавляти його наданого законом права звертатися до уповноважених державних органів щодо перевірки дій судді на предмет наявності ознак правопорушень. Водночас завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину відповідно до ст. 383 КК України тягне за собою настання кримінальної відповідальності (висновок ВРП від 15.05.2020).

При цьому відповідно до ст. ст. 1, 2 та 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесності, незалежності, неупередженості та справедливості суду. Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану із здійсненням правосуддя. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

З огляду на викладене, вивчивши підстави заявленого відводу, суд вважає, що він задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим та голослівним, підстав, передбачених ст. 36 КАС України, для відводу головуючого судді у справі позивачем наведено не було, а звернення позивача зі скаргою до Вищої Ради Правосуддя на дії судді розцінюється як реалізація цією особою гарантованого законом права на такі звернення, що не може вплинути на виконання суддею професійних обов`язків щодо розгляду конкретної справи в порядку, передбаченому процесуальним законом.

За таких обставин заявлений відвід є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Стеценко Ольги Сергіївни в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ситака Ігоря Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя: О.С. Стеценко