Справа № 420/23167/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65074, ), Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, в якій позивач просить:

1) визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що виразилися в нарахуванні та виплаті у 2021 році ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорiчноп разової грошової допомоги до 5 травня на підставі норм статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI), в розмiрi, визначеному додатком до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 квiтня 2021 року № 325 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань";

2) визнати протиправними дії Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адмiнiстрації, що виразилися у відмові на надане звернення від 30 вересня 2021 року під час досудового врегулювання спору в питанні прийняття заходів щодо проведення відповідного перерахунку нарахованої ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня на підставі та в розмірах, передбачених нормами статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-XIV), та здійснення виплати недоплаченої її частини з урахуванням попередньо виплаченої суми;

3) зобов`язати департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, як орган, який безпосередньо здійснював ОСОБА_1 нарахування та виплату в 2021 році щорiчноп разової грошової допомоги до 5 травня здійснити перерахунок ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рiк у розмiрi п`яти мінімальних пенсій за віком, передбаченому нормами статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соцiального захисту" (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-XIV), а саме 8845 грн.

4) зобов`язати департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, як орган, який безпосередньо здійснював ОСОБА_1 нарахування та виплату в 2021 році щорiчноп разової грошової допомоги до 5 травня, з урахуванням попередньо виплаченої суми, здійснити виплату ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, недоплаченої у 2021 році частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої нормами статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) в сумі 7354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має статус учасника бойових дій. У 2021 році позивачу була виплачена щорічна разова грошова допомога в розмірі 1491 грн. Позивач не погоджується з нарахуванням та виплатою щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі, ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Обґрунтовано вважаючи, що щорічна грошова допомога була йому нарахована та виплачена не в повному розмірі, 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, в структурному підрозділі якого (управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеса Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради) ОСОБА_1 перебуває на обліку як учасник бойових дій, зі зверненням щодо проведення відповідного перерахунку нарахованої йому у 2021 році щорічної грошової допомоги та здійснення виплати недоплаченої її частини з урахуванням попередньо виплаченої суми.

Листом від 13.10.2021 року Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації 08 листопада 2021 року у відповідь на надане Звернення від 30.09.2021, повідомив позивача, що здійснення перерахунку виплати разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року можливе лише у разі внесення відповідних змін до Закону № 3551-XII. Позивач вважає, що дії Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, які фактично виразилися у відмові в прийнятті будь-яких заходів щодо проведення відповідного перерахунку нарахованої йому у 2021 році щорічної грошової допомоги у розмiрi, передбаченому нормами статті 12 Закону № 3551-ХІІ в редакції Закону № 367-XIV, та здійснені виплати недоплаченої частини такої щорічної грошової допомоги у вказаний період з урахуванням попередньо виплаченої суми, є неправомірними і такими, що порушують його права.

Крім того, з суті листа вiд 13.10.2021 позивач дізнався, що безпосередньо виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році за рахунок коштів Державного бюджету України йому здійснено Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради на підставі списків Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, наданих до управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеса Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради згідно із чинним законодавством України.

Таким чином, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, проігнорувавши чинні на час виникнення спірних правовідносин норми статті 12 Закону № 3551-XII в редакції Закону № 367-XIV, неправомірно застосував норми Закону № 3551-XII в редакції Закону № 107-VI, які втратили чинність з 22 травня 2008 року, та провів нарахування і виплату позивачу, як учаснику бойових дій, у 2021 році щорічну грошову допомогу з порушеннями принципу пріоритетності законiв на підзаконними актами, а саме - у розмірі, визначеному відповідним нормативним правовим актом Кабінету Міністрів України, а Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації неправомірно не прийняв будь-яких заходів щодо поновлення порушених прав позивача та фактично відмовив на Звернення від 30.09.2021 пiд час досудового врегулювання спору в питанні проведення відповідного перерахунку нарахованої позивачу у 2021 році щорічної грошової допомоги та здійснення виплати недоплаченої її частини з урахуванням попередньо виплаченої суми.

Ухвалою судді від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13 грудня 2021 року від Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 з проханням відмовити останньому у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, що виразилась у відмові на надане звернення від 30 вересня 2021 року під час досудового врегулювання спору в питанні прийняття заходів щодо проведення відповідного перерахунку нарахованої як учаснику бойових дій У 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. При цьому, департамент зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціально політики Одеської міської ради як учасник бойових дій. Управління соціального захисту в Приморському районі м. Одеси є структурним підрозділом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році за рахунок коштів Державного бюджету України ОСОБА_1 здійснено Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 у сумі 1 491 грн. та на підставі списків Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, наданих до управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради згідно із чинним законодавством України. Згідно з Положенням про Департамент соціальної та сiмейноп політики Одеської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Одеської обласної державної адмiнiстрацiп вiд 06.02.2017 №74/A-2017 (зі змінами), Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адмiнiстрацiп не здійснює нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. В своєму позові ОСОБА_1 визначив одним із відповідачів Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації та просив визнати протиправними дії Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації про відмову на звернення ОСОБА_1 від 30 вересня 2021 року щодо проведення перерахунку нарахованої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році. 30.09.2021 ОСОБА_1 надіслав звернення до Департаменту соцiальноп та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації щодо перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Листом від 13.10.2021 № К-4442/0/32-21-6 6065 Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації надав відповідь, що виплати від Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 не отримував, відповідно перерахунок виплачених сум здійснити неможливо, що повністю спростовує твердження позивача стосовно відмови в наданні відповіді на звернення.

15.12.2021 року до суду надійшов відзив Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на позовну заяву з проханням у задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому відповідач посилається на те, що стягнення судами з органів місцевого самоврядування державної щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня фактично є перекладанням взятого на себе державою обов`язку з надання допомоги , яка має виплачуватись з державного бюджету, на місцевий бюджет, яким такі видатки не лише не передбачені, але й суперечать бюджетному законодавству України, тоді як Конституційний Суд України у рішенні від 27.02.2020 року у справі 1-247/2018(3393/18) визнав недопустимим ухилення державою від взятих на себе обов`язків зі сплати державної допомоги ветеранам війни. Ігноруючи висновки Конституційного Суду України щодо недопустимості встановлення Кабінетом Міністрів України зменшеного розміру виплат державної грошової допомоги ветеранам війни та виплати такої допомоги, виходячи з фiнансових ресурсів місцевого бюджету, керуючись ч. 7 ст. 20 Бюджетного кодексу України, Кабінетом Міністрів Украпни постановою від 08.04.2021 року № 325 затверджено Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічноп разової грошової допомоги ветеранам вiйни і жертвам нацистських переслідувань (далі - Порядок № 325), яким вчергове визначено розміри державної допомоги ветеранам війни менші, ніж визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Тобто, державна щорічна разова грошова допомога ветеранам війни до 5 травня у 2021 році виплачена Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради за рахунок коштів, що надійшли з Державного бюджету України, та розмір яких визначений постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 року № 325. Однак, наведене ігнорується позивачем, внаслідок чого недоплачена особам сума державноп щорiчної грошової допомоги до 5 травня стягується не з головного розпорядника відповідних бюджетних коштів - Міністерства соціальної політики України, а з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, який фінансується з місцевого бюджету.

Одночасно з відзивом відповідачем було надано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року у задоволенні клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про заміну неналежного відповідача було відмовлено.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , видане 27.07.2015 року, що дає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

У 2021 році до 5 травня Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради позивачу була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги в розмірі 1491,00 грн., що визнають і самі відповідачі в своїх відзивах.

Позивач не погоджується з нарахуванням та виплатою щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі, ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, позивач вважає протиправними дії Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, що виразились у невжитті заходів спрямованих на проведення позивачу відповідного перерахунку та виплати йому недоплаченої суми грошової щорічної допомоги на 5 травня за 2021 рік.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.16 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року №367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня 2007 року (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину п`яту статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Конституційним Судом України 22 травня 2008 року прийнято рішення №10рп/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у чинній редакції) передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01 січня 2015 року, розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким зокрема встановлено(у редакції Закону № 293-IX від 14.11.2019), що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що 27.02.2020 року Конституційним Судом України прийнято рішення у справі 1-247/2018(3393/18), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказаним рішенням також зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Вказаним рішенням Конституційного Суду України у пункті 2.2. встановлено, що згідно з Основним Законом України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами України (пункт 1 частини другої статті 92). Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік і Кодекс.

У преамбулі Кодексу зазначено, що Кодексом визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства. Кодексом регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу (стаття 1 Кодексу).

Відповідно до підпункту 5 пункту 63 розділу І Закону № 79 розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу було доповнено, зокрема, пунктом 26, яким передбачено, що окремі положення ряду законів України, в тому числі й Закону № 3551, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказаними положеннями Закону № 3551 передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них (стаття 12), особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 13), учасникам війни (стаття 14), особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551(стаття 15), особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (стаття 16).

За юридичною позицією Конституційного Суду України «встановлення пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551, є одним із засобів реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей. Держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності. Невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, підриває довіру до держави… Соціальний захист ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, спрямований на забезпечення їм достатнього життєвого рівня. Обмеження або скасування пільг для ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, без рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей. У разі зміни правового регулювання набуті вказаними особами пільги чи інші гарантії соціального захисту повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації. Обмеження або скасування таких пільг, інших гарантій соціального захисту можливе лише у разі запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту» (абзаци другий, третій пункту 5 мотивувальної частини Рішення від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018).

Конституційний Суд України звертає увагу, що предмет регулювання Кодексу, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 наголошував на тому, що «законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони» (абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Таким чином, виходячи з того, що предмет регулювання Кодексу, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Конституційний Суд України прийшов до висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, враховуючи вищенаведене, з 27.02.2020 року приписи п. 26 розділу VI Бюджетного кодексу України у частині, що стосуються ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та приписи ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції п. 20 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік») не можуть запроваджувати правила призначення та виплати разової грошової допомоги до 5 травня для учасників бойових дій.

Таким чином, з 27 лютого 2020 року застосовуються положення статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року №367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин суд доходить висновку, що у зв`язку із вставленням позивачу статусу учасника бойових дій, у позивача виникло право на щорічну разову грошову допомогу учасникам бойових дій до 5 травня, яка передбачена ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року №367-ХІV у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас Кабінет Міністрів України у Постанові від 8 квітня 2021 р. № 325 установив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1491 грн., тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 12 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова № 325.

Виходячи із визначених у частині 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2021 році слід застосовувати не Постанову № 325, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій у розмірі, встановленому частиною п`ятою статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, а саме: у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 294-IX від 15 грудня 2020 року установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року - 1769 гривень.

Таким чином, позивачу повинна була бути нарахована та виплачена щорічна разова грошова допомога учасникам бойових дій до 5 травня, яка передбачена ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року №367-ХІV у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у сумі 8845,00 грн. (1769*5).

Отже, сума недоплаченої позивачу як учаснику бойових дій до 5 травня у 2020 році складає 7354,00 грн. (8845,00 грн. сума належна до виплати мінус 1491,00 грн. сума фактично виплачена).

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку що дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, які полягають в нарахуванні ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року, як учаснику бойових дій, у розмірі меншому, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є протиправними.

Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд доходить висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.

У зв`язку з викладеним, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 5 травня 2021 року як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, у відповідності до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням виплачених сум.

Щодо заявленої вимоги ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні з огляду на те, що виплата що разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році за рахунок Державного бюджету України здійснено Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської, який є самостійною юридичною особою та, як вище було встановлено, повинен нести відповідальність за зменшення сум такої виплати. Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації не має повноважень щодо здійснення впливу на орган місцевого самоврядування.

Таким чином, за обставинами даної справи, Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації діяв в межах своїх повноважень та у спосіб встановлений законом, тобто, не допускав порушення прав позивача.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65074, ), Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що виразилися в нарахуванні та виплаті у 2021 році ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорiчноп разової грошової допомоги до 5 травня на підставі норм статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI), в розмiрi, визначеному додатком до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 квiтня 2021 року № 325 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань";

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити перерахунок ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рiк у розмiрi п`яти мінімальних пенсій за віком, передбаченому нормами статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-XIV), а саме 8845 грн.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, з урахуванням попередньо виплаченої суми, здійснити виплату ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, недоплаченої у 2021 році частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої нормами статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) в сумі 7354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук