Справа № 140/15904/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/15904/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, Комунальної установи «Центр по здійсненню соціальних виплат» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради (далі Управління, відповідач 1), Комунальної установи «Центр по здійсненню соціальних виплат» (далі КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат», відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності щодо виплати позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що складає 8845,00 грн, з урахуванням виплачених сум; зобов`язати відповідача виплатити позивачу, як учаснику бойових дій разову грошову допомогу до 05 травня за 2021 роки відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у сумі 8845,00 грн, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 28 вересня 2015 року має статус учасника бойових дій та перебуває на обліку в Управлінні соціальної політики виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради.

Так, в 2021 році позивач, як учасник бойових дій, отримав разову грошову допомогу до 05 травня, яка передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в сумі 1491,00 грн, тоді як має право на отримання грошових коштів в сумі 8 845,00 грн.

ОСОБА_1 29 вересня 2021 року звернувся із письмовою заявою до Управління соціальної політики виконкому Володимир-Волинської міської ради з проханням виплатити разову грошову винагороду в сумі 8845,00 грн як учаснику бойових дій, однак відповідач 1 листом від 13 жовтня 2021 року №К-1700 повідомив, що виплативши разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в сумі 1491,00 грн, діяв в межах Закону.

Позивач 04 листопада 2021 року також звернувся до КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат» по питанню виплати йому одноразової щорічної допомоги до 5 травня в сумі 8845 грн.

Вказує, що Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради є розпорядником бюджетних коштів, а тому здійснює нарахування та виплату такої допомоги.

Відповідно до Положення про КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат» Волинської обласної ради, затвердженого розпорядженням голови Волинської обласної ради від 16 березня 2021 року, Центр по здійсненню соціальних виплат є комунальною установою.

Отже, на думку позивача, органами, уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради за місцем проживання позивача та КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат».

З урахуванням зазначено уважає, що відповідачами порушено його право на отримання разової грошової допомоги до 05 травня у розміри передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни. гарантії їх соціального захисту» а саме: у сумі 8 845,00 грн, так як на момент нарахування виплати до 5 травня 2021 року разової грошової допомоги та на дату звернення із відповідним позовом до суду діє стаття 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня учасникам бойових дій - п`яти мінімальних пенсій за віком.

З наведених підстав просить адміністративний позов задовольнити.

Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради у запереченні на позовну заяву від 25 січня 2022 року №116 позовних вимог не визнало, мотивуючи тим, що у 2021 році щорічна разова допомога до 5 травня, яка передбачена Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» була виплачена ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій згідно з підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2021 року №325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі Постанова №325) у розмірі 1491,00 грн.

Зауважує, що Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради не має прав і повноважень діяти всупереч чинним законно-нормативним актам. На момент виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради керувалось безпосередньо Постановою №325, в якій не було зазначено жодних змін відносно сум виплат, та яка була чинна.

З огляду на вказане відповідач 1 просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 47-48).

Відповідач 2 у листі від 24 січня 2022 року №16/01-08/22 повідомив, що відповідно до Положення «Про комунальну установу «Центр по здійсненню соціальних виплат», затвердженого розпорядженням голови обласної ради від 26 січня 2011 року №25-р, Центр по здійсненню соціальних виплат здійснює нарахування допомог та підготовку документів для виплати соціальних допомог, які вже призначені управліннями соціального захисту населення області.

Повідомляє, що нарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 в 2021 році КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат» проводилося згідно призначення Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради у розмірі 1491,00 грн.

Наголошує, що в Центрі по здійсненню соціальних виплат всі нарахування та підготовка документів для виплати (виплатних відомостей) проводяться лише за призначенням органів соціального захисту населення області та не здійснюється виплата грошової допомоги до 5 травня, оскільки це не входить до покладених на нього завдань, з огляду на що просить визнати КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат» неналежним відповідачем у даній справі (арк. спр. 51-53).

На адресу суду 14 лютого 2022 року надійшла відповідь на відзив відповідача 1, в якій позивач додаткового наголошує, що Отже, на час виплати позивачу у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Постанова №325.

Виходячи із визначених у частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій необхідно застосовувати не Постанову №325, а Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу (арк. спр. 60).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 39).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням від 17 липня 2015 року серії НОМЕР_1 (арк. спр. 9, 32).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 23 вересня 2021 року щодо перерахунку та виплати щорічної разової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради листом від 13 жовтня 2021 року №К-1700 повідомило, що разова грошова допомога до 5 травня, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплачується у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Відповідно до Постанови №325 учасникам бойових дій передбачена разова грошова допомога у сумі 1491,00 грн (арк. спр. 13-15, 34-36, ).

Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради та КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат» із заявами від 22 листопада 2021 року, в яких просив виплатити одноразову грошовому допомогу до 05 травня у розмірі 8845,00 грн, що складає 5 мінімальних розмірів пенсій за віком станом на 01 січня 2021 року (арк. спр. 16, 37).

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач 2 листом від 13 грудня 2021 року 3199/01-08/21 повідомив, що Центр, згідно Положення «Про комунальну установу «Центр по здійсненню соціальних виплат» здійснює нарахування одноразової грошової допомоги до 05 травня та друк відомостей для виплати цієї допомоги, яка вже призначена управліннями соціального захисту населення області. Призначення та виплати вище вказаного виду допомоги здійснюють структурні підрозділи соціального захисту населення області. В квітні 2021 року, Центром була нарахована вказана допомоги та сформовані виплатні відомості в програмному комплексі АСОПД/КОМТЕХ, відповідно до Постанови №325. Відомості передані УПРАВЛІННЯМ соціального захисту населення області для здійснення виплат. КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат» здійснила позивачу нарахування допомоги згідно призначення Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради у розмірі 1491,00 грн (арк. спр. 56).

Незгода позивача із розміром виплат та непроведення відповідачем перерахунку допомоги у розмірі, визначеному статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», стали підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-XII). Згідно із преамбулою Закону №3551-ХІІ цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Законом України від 25 грудня 1998 року №367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №367-ХІV), який набрав чинність 01 січня 1999 року, статтю 12 Закону №3551-ХІІ доповнено частиною такого змісту: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №107-VI) текст вказаної вище частини статті 12 Закону №3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 вказані зміни визнані неконституційними.

Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 12 Закону №3551-ХІІ застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №3551-ХІІ фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України (далі - БК України).

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України рішенням від 27 лютого 2020 року №3-р/2-2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

За положеннями статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 вказано про втрату чинності положеннями Закону саме з дня ухвалення цього Рішення.

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону №3551-ХІІ в редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, у Постанові №325, яка набрала чинності 09 квітня 2021 року визначено розмір виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій 1491,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 12 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачу у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-ХІІ та Постанова №325.

Виходячи із визначених у частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій необхідно застосовувати не Постанову №325, а Закон №3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій у розмірі, встановленому частиною п`ятою статті 12 Закону №3551-ХІІ у редакції Закону №367-ХІV. Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2021 року в розмірі 1769,00 грн.

Отже, з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій у 2020 році становить 8845,00 грн (1769,00 грн х 5). Сума недоотриманих позивачем коштів становить 7354,00 грн. Виплата позивачу у 2021 році разової грошової допомоги у сумі 1491,00 грн не відповідає статті 12 Закону №3551-ХІІ та свідчить про порушення його прав на отримання такої допомоги у належному розмірі.

При цьому суд наголошує, що норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів Закону №3551-ХІІ.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у зразковій справі №440/2722/20, які відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають застосуванню при ухваленні рішення у розглядуваній справі.

Крім того, у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 висловлена правова позиція про те, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги; відмова відповідача в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом №3551-ХІІ, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном; доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України», заява №63134/00).

Як установлено судом, Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради виплатило позивачу як учаснику бойових дій грошову допомогу до 5 травня відповідно до Постанови №325 у сумі 1491,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 12 цього Закону, допустило протиправну бездіяльність.

Тобто, у даному випадку нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, слід зобов`язати Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради.

Суд зазначає, що оскільки відповідно до Положення «Про комунальну установу «Центр по здійсненню соціальних виплат», затвердженого розпорядженням голови обласної ради від 26 січня 2011 року №25-р Центр по здійсненню соціальних виплат здійснює нарахування допомог та підготовку документів для виплати соціальних допомог, які вже призначені управліннями соціального захисту населення області, то позовні вимоги в частині визнання бездіяльності КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат» щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 05 травня 2021 року у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат» виплатити позивачу як учаснику бойових дій разову грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком задоволенню не підлягають.

Суд також звертає увагу, що за обставинами зразкової справи №440/2722/20 безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги позивачу здійснив Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, тоді як у цій справі таку виплату проведено не КУ «Центр по здійсненню соціальних виплат», а Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, висновків Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати відповідача 1 нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.

При вирішенні спору суд врахував спосіб захисту порушеного права, застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 29 вересня 2020 року у зразковій справі №440/2722/20, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 263, 291, 295 КАС України, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради (44702, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Івана Франка, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи 03190768), Комунальної установи «Центр по здійсненню соціальних виплат» (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 9, ідентифікаційний код юридичної особи 37610701) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович