Справа № 200/13589/21
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року Справа№200/13589/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

13.10.2021 ОСОБА_1 , позивач, звернувся з позовною заявою до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач-1) (з урахуванням уточнень):

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 періодів роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989, з 26.09.1995 по 13.03.1996, з 19.03.1996 по 28.06.1996, зарахувати до стажу роботи в півтора кратному розмірі періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 03.03.1986 по 06.05.1986, з 27.04.1989 по 06.06.1990, з 13.06.1990 по 01.01.1991;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зробити перерахунок ОСОБА_1 з доплатою з 30.06.2021 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989, з 26.09.1995 по 13.03.1996, з 19.03.1996 по 28.06.1996, зараховувати періоди роботи з 03.03.1986 по 06.05.1986, з 27.04.1989 по 06.06.1990, з 13.06.1990 по 01.01.1991 один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.10.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви.

15.11.2021 позивач, з метою виконання вимог ухвали суду від 18.10.2021, надав до суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

11.01.2022 відповідач-1 надав відзив на позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач-2).

09.04.2022 відповідач-2 надав відзив на позовну заяву.

Інші заяви чи клопотання до суду не надходили.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Отже відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до заяви від 05.08.2021 №4009 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідачем-1 протиправно не зараховано до пільгового стажу за списком №1 періоди роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989, з 26.09.1995 по 13.03.1996, з 19.03.1996 по 28.06.1996 через ненадання довідок, які підтверджують пільгову роботу за списком №1, та не зараховано періоди роботи в районах Крайньої Півночі в полуторному розмірі з 03.03.1986 по 06.05.1989, з 27.04.1989 по 06.06.1990, з 13.06.1990 по 01.01.1991 через ненадання письмових договорів, або довідки, яка підтверджує відповідні пільги.

Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки вона порушує його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В установлений судом строк відповідачем-1 через Відділ документообігу та архівної роботи суду надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач-1 заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач-1 вмотивовував тим, що заява позивача про призначення пенсії відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, та останнім було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Крім того, відповідач-1 наголошує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області позивачу були надані лише роз`яснення від 21.09.2021.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачу призначена пільгова пенсія, проте, періоди роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989, з 26.09.1995 по 13.03.1996, з 19.03.1996 по 28.06.1996 не враховано до пільгового стажу, оскільки позивачем не було надано довідку підтверджуючу пільговий характер роботи.

Також, зазначає, що пільгове обчислення стажу роботи, що було установлено Указом Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 поширюється на працівників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі і в віддалених місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на термін не менше трьох років. Враховуючи надані документи, такі періоди роботи позивача неможливо зарахувати до пільгового стажу.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 04.02.2000 (а.с. 3-4).

ОСОБА_1 присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (а.с. 4).

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 30.06.2021 отримує пенсію за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.07.2021 №78 про відмову у призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії 02.07.2021.

Пенсійний вік позивача визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 55 років. Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років. Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 12 років 6 місяців. Страховий стаж 36 років 9 місяців 13 днів. Пільговий стаж буде встановлено після здійснення перевірки довідки про пільговий період роботи.

Відповідно до пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та затвердженого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 за №1451/11731 та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 01.08.1992 №442, для зарахування стажу на пільгових умовах, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Для підтвердження пільгового стажу позивачем надано довідку №10/914 від 29.06.2021, яка не відповідає пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637:

- не розбита по Постановам, що діяли в період пільгової роботи з посиланням на розділ, підрозділ, позицію, зазначену в переліку відповідних постанов;

- не зазначена дата проведення першої атестації робочих місць;

- не зазначено дані про простої та періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати.

Довідка №10/914 направлена на перевірку.

Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгової довідки про підтвердження періоду роботи, що зараховуються до спеціального стажу встановленого зразка, та відповідністю страхового стажу - 30 років (а.с. 47-48).

26.07.2021 позивач за допомогою вебпорталу Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком.

03.07.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в якому зазначило, зокрема, наступне.

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 27.07.2021.

Для підтвердження пільгового стажу надано довідку №10/914 від 29.06.2021, яка не відповідає пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637:

- не розбита по Постановам, що діяли в період пільгової роботи з посиланням на розділ, підрозділ, позицію, зазначену в переліку відповідних постанов;

- не зазначена дата проведення першої атестації робочих місць;

- не зазначено дані про простої та періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати.

Пільговий стаж позивача буде встановлено після здійснення перевірки довідки про пільговий період роботи.

Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу.

05.08.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою №4009 про призначення пенсії за віком за списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

21.09.2021 листом вих.№13508-13252/Б-15/8-0500/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відповідь на звернення позивача в якому зазначило наступне.

05.08.2021 позивачем подана заява про призначення пенсії за віком за списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 08.11.2005 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1451/11731 від 01.12.2005 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За результатами розгляду, позивачу призначено пенсійну виплату за віком за Списком №2 згідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Періоди роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989, з 26.09.1995 по 13.03.1996, з 19.03.1996 по 28.06.1996 не враховано до пільгового стажу, оскільки, позивачем не надано довідки, що підтверджують пільговий характер роботи.

Згідно з пунктом 8 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 час навчання за денною формою у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами.

У тих випадках, коли зазначені документи відсутні, для підтвердження стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За чинним законодавством, пільгове обчислення стажу роботи, що було установлено Указом Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 поширюється на працівників, що уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі і в віддалених місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на термін не менше трьох років (статті 7, 10 Указу). Враховуючи, надані позивачем документи (дублікат трудової книжки), вказані позивачем періоди роботи не підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Пенсія позивачу розрахована та виплачується згідно чинного законодавства за документами наявними у матеріалах пенсійної справи (а.с. 13-14).

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача-1 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що відповідно до записів №7-9 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 05.07.1984, на ім`я ОСОБА_1 , позивач:

- з 03.03.1986 по 06.05.1986 - працював електромонтером та машиністом у Бобровському лінійно-виробничому управлінні в/о «Тюментрансгаз» Ханти-мансійського автономного округу, місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі (об. а.с. 5).

Відповідно до записів №1-7, 17-18, трудової книжки серії НОМЕР_4 , від 25.02.1991, на ім`я ОСОБА_1 , позивач:

- з 15.08.1988 по 28.02.1989 - працював учнем гірника підземного та гірником підземним 1 розряду з повним робочим днем в шахті у Виробничому об`єднанні «Добропільвуголь»;

- з 27.04.1989 по 06.06.1990 - працював оператором по цементажу свердловини 2 розряду по вахтово-експедиційному методу організації роботи в районі Крайоньої Півночі Ямало-Ненецького автономного округу в Тампонажному управлінні треста бурових робіт «Укрбургаз» Новий Уренгой;

- з 13.06.1990 по 31.01.1992 - працював електромонтажником 3 розряду по розподпрацевлаштуванню за переводом з Тампонажного управління треста бурових робіт «Укрбургаз» в Монтажне управління №9 трест «Електрозапсибмонтаж» район Крайньої Півночі Ямало-Ненецький автономний округ 626670 Тюменська область Коротчаєво ГРЕС;

- з 26.09.1995 по 13.03.1996 - працював підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті в гідрошахті «Красноармійська»;

- з 19.03.1996 по 28.06.1996 - працював підземним гірником 1 розряду з повним робочим днем в шахті в РККА виробничого об`єднання «Добропіллявугілля» (а.с. 6-8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1058).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону № 1058 визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається у тому числі пенсія за віком.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967.

Статтями 1-4 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960 передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960 регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Статтею 3 Указу Президії ВР СРСР від 26.09.1967 встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960, - за умови укладання трудового договору, йдеться також в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 №530/П-28 (далі - Інструкція).

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Згідно з пунктом 6 Інструкції пільги, передбачені Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 26.09.1967, надаються працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок, загонів, які розташовані (базуються) у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, які розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі і місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, направленим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в цілорічні партії, нафторозвідки, загони.

Відповідно до пункту 5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров`я СРСР від 31.12.1987 № 794/33-82, працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1960.

Отже, на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10.02.1960, а додаткові пільги, передбачені статтею 5 цього Указу, зокрема, зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Як встановлено судом вище, позивач у період з 03.03.1986 по 06.05.1986 працював електромонтером та машиністом у Бобровському лінійно-виробничому управлінні в/о «Тюментрансгаз» Ханти-мансійського автономного округу, місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; з 27.04.1989 по 06.06.1990 працював оператором по цементажу свердловини 2 розряду по вахтово-експедиційному методу організації роботи в районі Крайоньої Півночі Ямало-Ненецького автономного округу в Тампонажному управлінні треста бурових робіт «Укрбургаз» Новий Уренгой; з 13.06.1990 по 31.01.1992 - працював електромонтажником 3 розряду по розподпрацевлаштуванню за переводом з Тампонажного управління треста бурових робіт «Укрбургаз» в Монтажне управління №9 трест «Електрозапсибмонтаж» район Крайньої Півночі Ямало-Ненецький автономний округ 626670 Тюменська область Коротчаєво ГРЕС.

Враховуючи вищезазначене, позивач у періоди з 03.03.1986 по 06.05.1986, з 27.04.1989 по 06.06.1990, з 13.06.1990 по 31.01.1992 працював вахтово-експедиційним методом в Ханти-мансійському автономному окрузі, місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі, в районі Крайньої Півночі (Ямало-Ненецкий автономний округ), та не укладав строкові трудові договори на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що не оскаржується сторонами по справі.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносин викладена у постановах Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №338/357/15-а, від 13.04.2016 у справі №21-5592а15 та Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №338/1152/14-а, від 11.12.2018 у справі №338/1096/15-а, від 14.03.2019 у справі №343/859/15-а, від 16.10.2019 у справі №176/797/14-а, 18.03.2020 у справі №345/1785/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, зважаючи на відсутність у позивача права на пільги, передбачені статтею 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача по списку №1 періодів роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989, з 26.09.1995 по 13.03.1996, з 19.03.1996 по 28.06.1996, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище та підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_4 , позивач у періоди з 15.08.1988 по 28.02.1989 працював учнем гірника підземного та гірником підземним 1 розряду з повним робочим днем в шахті у Виробничому об`єднанні «Добропільвуголь», з 26.09.1995 по 13.03.1996 підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті в гідрошахті «Красноармійська», з 19.03.1996 по 28.06.1996 підземним гірником 1 розряду з повним робочим днем в шахті в РККА виробничого об`єднання «Добропіллявугілля».

Суд зазначає, що відповідно до розрахунку стажу позивача, період його роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989 не зарахований до страхового та пільгового стажу за списком №1, періоди роботи з 26.09.1995 по 13.03.1996, з 19.03.1996 по 28.06.1996 не зараховані до пільгового стажу за списком №1.

Згідно з пунктом 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

До набрання чинності Законом України №1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пункт 4.2 розділу ІV постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058» від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) передбачає, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм Постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону № 1058, є встановлення факту безпосередньої зайнятості повний робочий день на відповідних роботах, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Як встановлено судом вище, трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у періоди з 15.08.1988 по 28.02.1989, з 26.09.1995 по 13.03.1996, з 19.03.1996 по 28.06.1996. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України №1058-IV, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача у періоди з 15.08.1988 по 28.02.1989, з 26.09.1995 по 13.03.1996, з 19.03.1996 по 28.06.1996, що не потребувало надання уточнюючих довідок та надає право включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 05.08.2020 у справі №127/9289/17, висновки яких суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина п`ята статті 242 КАС України).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач-1 безпідставно не врахував позивачу спірні періоди його роботи до страхового та пільгового стажу.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту сьомого частини другої статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача, в той час як спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд вважає за доцільне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періоду роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989 до загального страхового та пільгового стажу за списком №1, періодів роботи з 26.09.1995 по 13.03.1996 та з 19.03.1996 по 28.06.1996 до пільгового стажу за списком №1 при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 періоду роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989 до загального страхового та пільгового стажу за списком №1, періоди роботи з 26.09.1995 по 13.03.1996 та з 19.03.1996 по 28.06.1996 до пільгового стажу за списком №1, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з дня її призначення, а саме з 30.06.2021.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до фіскального чеку від 09.10.2021 позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місце знаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періоду роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989 до загального страхового та пільгового стажу за списком №1, періодів роботи з 26.09.1995 по 13.03.1996 та з 19.03.1996 по 28.06.1996 до пільгового стажу за списком №1 при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 періоду роботи з 15.08.1988 по 28.02.1989 до загального страхового та пільгового стажу за списком №1, періоди роботи з 26.09.1995 по 13.03.1996 та з 19.03.1996 по 28.06.1996 до пільгового стажу за списком №1, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з дня її призначення, а саме з 30.06.2021.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16.02.2022.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна