Справа № 120/11841/21-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/11841/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

15 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а, що набрало законної сили 15.03.2021 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2021 року здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки від 17.11.2020 року, виданої Вінницьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Сума доплати з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року становить 100258,89 грн. У зв`язку з цим, 18.03.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації стосовно виконання зазначеного судового рішення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.04.2021 року № 3403-2704/К-02/8-0200/21 позивача повідомлено, що йому здійснено перерахунок пенсії, відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а. Сума доплати за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року складає 100258,89 грн. Крім того, відповідач зазначив, що нараховані кошти включені до Реєстру судових рішень та виплата буде здійснена в порядку черговості. При цьому, враховуючи положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року №2050, підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відсутні.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо виплати йому нарахованої на виконання рішення суду пенсії в сумі 100258,89 грн., а тому звернувся до суду з цим позовом про примусове стягнення з відповідача відповідної заборгованості та компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року та стягнення заборгованості з виплати пенсії за даний період у сумі 100258,89 грн., на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, позивачем до суду подано апеляційну скаргу в якій, з підстав порушення судом норм процесуального права просив скасувати зазначену ухвалу, прийняти нове судове рішення, яким, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

25 січня 2022 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому відповідач зазначив, що враховуючи, що новий спір між сторонами не виник, а має спір між тими самими сторонами та стосується того ж основного предмету та змісту, оцінка яким вже надавалася в іншій справі тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справ, дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву та заперечення на відзив колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено у відповідності до матеріалів справи, ОСОБА_1 , починаючи з 24.08.2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а, що набрало законної сили 15.03.2021 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2021 року здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки від 17.11.2020 року, виданої Вінницьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Сума доплати з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року становить 100258,89 грн., що не заперечується відповідачем.

18.03.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з письмовою заявою, у якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.04.2021 року № 3403-2704/К-02/8-0200/21 позивача повідомлено, що йому здійснено перерахунок пенсії, відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а. Сума доплати за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року складає 100258,89 грн. Крім того, відповідач зазначив, що нараховані кошти включені до Реєстру судових рішень та виплата буде здійснена в порядку черговості. При цьому, враховуючи положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року №2050, підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відсутні.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу дійшов висновку, що між сторонам новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами та стосується того ж основного предмету і підстав, оцінка яким уже надавалася судом при розгляді справи № 120/124/21-а, однак лише на стадії виконання судового рішення, тому наявні підстави для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року та стягнення заборгованості з виплати пенсії за даний період у сумі 100258,89 грн. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги та позовних вимог позивач зазнаає, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснило перерахунок пенсії позивача за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року. Внаслідок проведення такого перерахунку позивачу донараховано пенсію в сумі 100258,89 грн.

Водночас, в ході розгляду справи встановлено, що вказаним судом рішенням відповідача зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача, а також виплатити перераховану пенсії з урахуванням раніше виплачених сум. Тобто питання виплати позивачу недоплаченої пенсії в сумі 100258,89 грн. охоплюється рішенням суду у справі № 120/124/21-а та належить до предмета його виконання.

Позивач, вважаючи, що рішення виконано не певною мірою, звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода позивача з бездіяльністю пенсійного органу щодо виконання рішення суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а в частині виплати пенсії в сумі 100258,89 грн., нарахованої у зв`язку з проведенням її перерахунку за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року на виконання судового рішення.

Відповідно до положень статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з нормами частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положеннями частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Тобто, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що зазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Згідно з нормами статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Враховуючи встановлені в справі обставини та зазначені вище положення чинного законодавства колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18.

Так, у відповідності до предмету слідує, що позов в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року та стягнення заборгованості з виплати пенсії з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року у сумі 100258,89 грн. фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі № 120/124/21-а.

Отже, позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача, вчинених (допущеної) при виконанні рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Однак, слід зауважити, що в разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, тому вимоги про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яка допущена на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не можуть розглядатися.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2020 року у справі № 826/13146/18, вирішуючи подібний спір пов`язаний із виконанням судового рішення зазначив, що у цій справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ініційований позивачем спір не може бути вирішеним як адміністративним судом, так і в інших судових юрисдикціях, оскільки стосується вимог про зобов`язання відповідача виконати у бажаний для позивача спосіб чинне рішення суду від 11.02.2021 року у справі № 120/124/21-а.

Колегія суддів зауважує, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судового рішення у справі № 120/124/21-а порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно статті 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, а вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин, в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року та стягнення заборгованості з виплати пенсії за даний період у сумі 100258,89 грн. наслідки, встановлені положеннями пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.