Справа № 160/26094/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
17.12.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до загального страхового стажу періоди роботи у колгоспі Дружба народів з 14.06.1982 р. по 24.04.2000 р. згідно трудової книжки колгоспника від 14.06.1982 року серії НОМЕР_2 та довідки ТОВ Дружба народів №498 від 22.10.2021 року;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з часу звернення за її призначенням, тобто з 22.11.2021 року. Під час розрахунку розміру пенсії врахувати довідку про встановлений та фактично відпрацьований мінімум вихододнів від 22.10.2021 року №498, відомості про розмір отриманої заробітної плати, що містяться в довідках про нарахування заробітної плати № 499, 500, 501, 502, 503, 504 від 22.10.2021 р виданих ТОВ Дружба народів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем винесено протиправне рішення про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу. Позивач зауважує про необхідність зарахування періоду її роботи у колгоспі Дружба народів з 14.06.1982 року по 24.04.2000 року. Незарахування цього періоду до страхового стажу позивача є протиправним, у зв`язку з тим, що вказаний період підтверджений записом у трудовій книжці та довідками Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба народів». У зв`язку з чим звернулась до суду з даною позовною заявою.
21.12.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Також даною ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов та витребуваних судом документів.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками 30.12.2021 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог, а також не подав витребувані судом документи.
Відповідно до ч.9 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
31.01.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-2 зазначив, що період роботи позивача у колгоспі з 14.06.1982 року по 31.12.1997 року згідно трудової книжки колгоспника від 14.06.1982 року серії НОМЕР_3 не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки відомості про трудову участь в громадських господарствах за кожний рік роботи не мають підстав внесення. Окрім цього, відповідач-2 зауважив, що позивач буде мати право на пенсію за віком після сплати внесків за жовтень 2021 року та при повторному зверненні до територіальних органів ПФУ, або за досягненням 63-річного віку, тобто з 06.11.2024 року. У зв`язку з чим, відповідач-2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне розглянути дану адміністративну справу за наявними в ній доказами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
22.11.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Дане рішення аргументоване тим, що страховий стаж позивача становить 27 років 11 місяців 20 днів, при необхідному страховому стажі у розмірі 28 років. Окрім цього, даним рішенням не зараховано до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі з 14.06.1982 року по 31.12.1997 року згідно трудової книжки колгоспника від 14.06.1982 року серії НОМЕР_3 , оскільки відомості про трудову участь в громадських господарствах за кожний рік роботи не мають підстав внесення. Довідка про встановлений та фактично відпрацьований мінімум вихододнів від 22.10.2021 року №498 не підлягає розгляду, оскільки довідка видана ООО «ДРУЖБА НАРОДОВ», яке розташоване в с. Петрівка, Автономної республіки Крим на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Відповідно до частини другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав свобод та правовий режим тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 p. № 1207-VII довідки, видані підприємствами, установами, які зареєстровані на території не підконтрольній українській владі, не створюють правових наслідків, та відповідно не можуть бути розглянуті.
Не погодившись з таким рішенням відповідача позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до п.23 ч.1 Європейської Соціальної Хартії (переглянутої) та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, прийнятий 9 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з ч.3 ст.4 Закону №1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту ст.5 Закону №1058-IV, то цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.
Приписами статті 8 Закону №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч.1,2 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Як встановлено судом з копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 позивач з 14.06.1982 року по 24.04.2000 року була членом Колгоспу «Дружба Народів» та з 24.04.2000 року по 15.02.2002 року працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дружба Народів» (мовою оригіналу ООО «Дружба Народів»).
Також з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Народів» (мовою оригіналу ООО «Дружба Народів») №498 від 22.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 з червня 1982 року по 24.04.2000 року перебувала членом Колгоспу «Дружба Народів».
Окрім цього, щодо неврахування відповідачем довідки №498 від 22.10.2021 року та довідки №504 від 22.10.2021 року про кількість відпрацьованих трудоднів, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба Народів» (мовою оригіналу ООО «Дружба Народів») у зв`язку з виданням вказаних довідок підприємством, яке розташоване в с. Петрівка, Автономної Республіки Крим на тимчасово непідконтрольній Україні території, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Датою початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є 20 лютого 2014 року.
Згідно статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
При вирішенні даного питання суд виходить з того, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН.
У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Вищенаведеної позиції також дотримується Верховний Суд в постанові від 22.10.2018 року по справі №235/2357/17.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не враховано до страхового стажу позивача період її роботи у Колгоспі «Дружба Народів» з 14.06.1982 року по 31.12.1997 року та протиправно не враховано довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Народів» (мовою оригіналу ООО «Дружба Народів») №497, №498, №499, №500, №501, №502, №503 та №504 від 22.10.2021 року під час призначення позивачу пенсії за віком.
Таким чином, вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи у Колгоспі Дружба народів з 14.06.1982 року по 24.04.2000 року підлягають частковому задоволенню.
Стосовно вимог позивача про призначення пенсії за віком, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;
55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;
56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;
56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;
57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;
57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;
58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;
58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;
59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;
59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;
60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.
З огляду на той факт, що страховий стаж позивача, без врахування періоду роботи у Колгоспі «Дружба Народів» з 14.06.1982 року по 31.12.1997 року, становить 27 років 11 місяців 20 днів, враховуючи необхідність врахування даного періоду роботи позивача у Колгоспі «Дружба Народів», а саме 15 років 6 місяців 17 днів, суд доходить висновку, що страховий стаж на час звернення до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком позивача становить 43 роки 6 місяців 7 днів.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:
- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Таким чином, позивач з огляду на статтю 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», набула право пенсію за віком з 06.11.2021 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
У зв`язку з чим, вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком з часу звернення за її призначенням, тобто з 22.11.2021 року, не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в наступній редакції:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи у Колгоспі «Дружба Народів» з 14.06.1982 року по 31.12.1997 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.11.2021 року, врахувавши під час призначення пенсії довідки №497, №498, №499, №500, №501, №502, №503 та №504 від 22.10.2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Народів» (мовою оригіналу ООО «Дружба Народів»).
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи той факт, що вимоги позивача, які не підлягають задоволенню є похідними, з урахуванням того факту, що оскаржуване рішення приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд доходить висновку, що судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи у Колгоспі «Дружба Народів» з 14.06.1982 року по 31.12.1997 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.11.2021 року, врахувавши під час призначення пенсії довідки №497, №498, №499, №500, №501, №502, №503 та №504 від 22.10.2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Народів» (мовою оригіналу ООО «Дружба Народів»).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський