Справа № 420/17263/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Шарапи Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису, постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 06.09.2021 р., виданого Управлінням Державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; визнання протиправною та скасування постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №217/21 від 14.09.2021р., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.9 ст. 96 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 05.10.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 11.11.2021р. ухвалено перейти до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.12.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що 06 вересня 2021 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким було покладено на ОСОБА_1 обов`язок усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом одержання документів, що свідчать про готовність об`єкту до експлуатації або привести квартиру за адресою АДРЕСА_1 до попереднього стану відповідно до договору купівлі-продажу №7367 від 10.12.2020 р. та технічного паспорту б/н в термін до 06.11.2021р. 14 вересня 2021 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було прийнято постанову №217/21 по справі про адміністративне правопорушення, якою було визнано ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00грн. Позивач вказав, що не погоджується із прийняттям вказаних припису та постанови, зазначивши, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на момент придбання зазначеної квартири, перед входом у квартиру був облаштований тамбур, до будівництва якого позивач не мав жодного відношення. Позивач вказав, що після придбання зазначеної квартири позивач приступив до експлуатації квартири, так само як і всіх мереж, обладнання, територій загального користування, які знаходяться в будинку, як його співвласник та будь-яких споруд, тамбурів або інших конструкцій позивач не створював та навіть не проявляв ініціативи щодо їх облаштування. Позивач вказав, що в акті помилково зазначено, що нібито фактично виконані будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом збільшення приміщення коридору за рахунок приєднання приміщення загального користування, оскільки, ніякої реконструкції квартири позивач не здійснював, більш того, такої реконструкції взагалі не відбувалось, оскільки встановлення тамбурних дверей не є реконструкцією та позивач жодним чином не збільшував площу квартири, шляхом збільшення свого коридору, за рахунок тамбуру. Як зазначається у акті 000363, приписі від 06.09.2021р. та постанові №217/21 від 14.09.2021 р., ОСОБА_1 використовує самочинно реконструйовану квартиру, не прийняту до експлуатації, однак з технічного паспорту на квартиру ОСОБА_1 та договору купівлі-продажу вбачається, що ОСОБА_1 використовує квартиру як особисту приватну власність лише в межах, які визначені згідно з технічним паспортом на вказану квартиру. Приміщення тамбуру, яке представники відповідача віднесли до власності ОСОБА_3 є місцем загального користування, та ОСОБА_1 користується ним лише в межах, які дозволяють йому це робити, відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (ст.ст. 1, 4 Закону). Позивач зазначив, що законодавством не передбачено введення в експлуатацію факту встановлення тамбурних дверей, оскільки це не є реконструкцією житлового або нежитлового приміщення, або зміною геометричних параметрів квартири, а отже, викладені в приписі, постанові та акті УДАБК висновки з цього приводу є, на думку позивача, хибними та такими, що не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи. Також, позивачем зазначено, що жодних доказів того, що ОСОБА_1 якимось чином збільшив площу своєї квартири взагалі не існує, а твердження працівників УДАБК з цього приводу є виключно їх міркуваннями, які не ґрунтуються на жодних доказах, та є формальними. Поряд з цим, як вказав позивач, обов`язок введення об`єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об`єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб`єктів, які після закінченню будівництва та початку використання, маючи відповідний обов`язок, не ввели об`єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена певна відповідальність та ОСОБА_1 не є суб`єктом, яким має нести відповідальність за експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, що свідчить, на його думку, про безпідставність складання протоколу та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 96 КУпАП саме ОСОБА_1 , а не особу, яка здійснила таке перепланування, та не ввела перепланований об`єкт в експлуатацію.

Позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у судовому засіданні та просили суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав, викладених у відзиві від 25.10.2021р. Представник відповідача вказала, що посадовою особою Управління, у відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та, згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р., на підставі наказу Управління № 01-13/212 ДАБК від 12.07.2021р., звернення фізичної особи (вх. № 01-10/209-ЗГ від 29.06.2021 р.) та направлення для проведення позапланового заходу №000363 від 12.07.2021р. було здійснено позапланову перевірку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виїзду на місце 03.09.2021р., враховуючи пред`явлені документи встановлено, що власником квартири АДРЕСА_3 , яка складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 39,0 м2, загальною площею 72,5м2, розташованої на другому поверсі дванадцятиповерхового будинку, є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 7367 від 10.12.2020р. Представник відповідача зазначила, що Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, під час проведення перевірки, пред`явлено наступні документи: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; копія технічного паспорту б/н; договір купівлі-продажу № 7367 від 10.12.2020 р.; витяг про державну реєстрацію прав № 236287698 від 10.12.2020р. та під час проведення позапланової перевірки встановлено, що фактично виконані будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом збільшення приміщення коридору за рахунок приєднання приміщення загального користування розмірами 1,25 м х 1,42м. (коридору загального користування другого поверху). Виявлені порушення підтверджуються складеними у ході здійснення позапланової перевірки головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 Бежан Н.С. матеріалами фотофіксації. При цьому, як вказав відповідач, ОСОБА_1 не надано проектну документацію та документи, які дають право на виконання будівельних робіт та експлуатацію зазначеного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, відповідно до Реєстру будівельної діяльності, відсутня інформація щодо реєстрації документів, що дають право на виконання будівельних робіт та які засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 . Представник відповідача зазначила, що на момент проведення перевірки також встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 реконструйована квартира експлуатується для проживання, самочинно прибудоване приміщення експлуатується як передпокій, стіни обклеєні шпалерою. Разом з тим, як вказала представник відповідача, всупереч наведених доводів позивача, що тамбур є місцем загального користування не відповідає дійсності, адже саме позивач експлуатує місце загального користування у власних цілях, частину реконструйованого коридору використовує лише за власним призначенням, інші мешканці доступу до тамбуру не мають, у зв`язку з тим, що доступ обмежено позивачем. Таким чином, збільшено загальну площу квартири АДРЕСА_4 за рахунок перенесення вхідного вузла шляхом зайняття площі загального користування. Як вказав відповідач, за результатами проведеної позапланової перевірки встановлено, що ОСОБА_1 експлуатує самочинно реконструйовану квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 не прийняту до експлуатації, чим порушено вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача і дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У період з 25.08.2021р. по 06.09.2018р. головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Бежан Наталією Сергіївною проведена позапланова перевірка щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил щодо «реконструкції квартири АДРЕСА_4 , шляхом влаштування тамбуру за рахунок сходової клітини, в тому числі щодо експлуатації об`єкта не прийнятого до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 », за результатом якої складено акт №000363 від 06.09.2021р.(а.с.84-100).

Перевірка проведена на підставі наказу Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/212ДАБК від 12.07.2021р., направлення Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради від 12.07.2021р. №000363 та звернення фізичної особи (вх.№01-10/209-ЗГ від 29.06.2021р.)(а.с.75-77).

За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 експлуатує самочинно реконструйовану квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 не прийняту до експлуатації, чим порушено вимоги:- ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; -п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461.

На підставі встановлених під час перевірки порушень Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради складено:

- припис від 06.09.2021р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким поставлено ОСОБА_1 вимогу усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом одержання документів, що свідчать про готовність об`єкту до експлуатації або привести квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до попереднього стану відповідно до договору купівлі продажу №7367 від 10.12.2020р. та технічного паспорту б/н в термін до 06.11.2021р.(а.с.105-108);

- постанову від 14.09.2021р. по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00грн. (а.с.109-114).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» 17 лютого 2011 року № 3038-VI.

Частиною 1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 6 ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Частиною 8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п.3.2 та п.3.21 ДБН А.2.2-3-2014 будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Реконструкція-перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко- економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Згідно із п.3.15 ДБН В.1.2-14-2009 використання об`єкта за функціональним призначенням (з проведенням необхідних заходів щодо збереження стану конструкцій), за якого він здатен виконувати задані функції, зберігаючи значення параметрів, встановлені вимогами технічної документації.

При цьому, ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 17 лютого 2011 року № 3038-VI визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 376 Цивільного кодексу України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_3 (загальна площа 72,5кв.м.) належить на праві власності ОСОБА_1 (підстава: договір купівлі - продажу №7367 від 10.12.2020р.)(а.с.14).

Як вбачається з акту перевірки від 06.09.2021р. під час проведення позапланової перевірки перевіряючим встановлено, що фактично виконані будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом збільшення приміщення коридору за рахунок приєднання приміщення загального користування розмірами 1,25 м х 1,42 м. (коридору загального користування другого поверху).

Зазначені порушення підтверджуються складеними у ході здійснення позапланової перевірки головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 Бежан Н.С. матеріалами фотофіксації (а.с.115).

Поряд з цим, на момент проведення перевірки також встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 реконструйована квартира експлуатується для проживання. Самочинно прибудоване приміщення експлуатується як передпокій.

У судовому засіданні під час з`ясування офіційних обставин справи позивач підтвердив, що вказане самочинно прибудоване приміщення експлуатується ним, як передпокій. Документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою АДРЕСА_1 до суду надано не було.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_1 експлуатується об`єкт, не прийнятий в експлуатацію (самочинно реконструйована квартира, за адресою: АДРЕСА_1 ), що не спростовано позивачем, суд приходить до висновку, що припис та постанова Управлінням Державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради є правомірними та відсутні підстави для їх скасування.

Щодо посилання позивача на те, що реконструкцію квартири проводив попередній власник квартири, а не ОСОБА_1 , суд зазначає, що оскарженими рішеннями зобов`язано позивача привести у первинний стан реконструйовану квартиру та накладено штраф за експлуатацію об`єкту, не прийнятого в експлуатацію, а не за реконструкцію вказаного об`єкту. Поряд з цим, на момент проведення перевірки власником квартири АДРЕСА_3 , є ОСОБА_1 , доказів іншого до суду надано не було.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 06.09.2021р., виданого Управлінням Державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; визнання протиправною та скасування постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №217/21 від 14.09.2021р., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.9 ст. 96 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 р

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2022р.

Суддя К.О. Танцюра

.