Справа № 200/8021/20-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

14 лютого 2022 року Справа №200/8021/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року № 200/8021/20-а,-

ВСТАНОВИТИ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №47 від 20.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці за заявою від 13.03.2020. Зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 02.03.2020 року №04-293, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. Допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

18.12.2020 року судом видано виконавчий лист.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року по справі №200/8021/20-а задоволено, зокрема, замінено боржника у виконавчому провадженні з виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року у справі №200/8021/20-а Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ().

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано протягом одного місяця з дня отримання ухвали подати звіт про виконання судового рішення від 19.10.2020 року.

12.01.2022 року на адресу суду надійшов звіт пенсійного фонду, в якому відповідач посилається на виконання судового рішення, зазначивши про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 19.02.2020 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації №04-293 від 02.03.2020 року про суддівську винагороду. Розмір пенсії після перерахунку склав 81725,76 грн. (рішення від 29.12.2020 року №97).

Головним управлінням виконано розрахунок суми пенсії ОСОБА_1 період з 19.02.2020 року по 31.12.2020 року, яка складає 267017,78 грн.

Таким чином, зобов`язання перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 19.02.2020 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації №04-293 від 02.03.2020 року про суддівську винагороду виконано, виходячи з діючої нормативно-правової бази в повному обсязі.

Рішення суду в частині виплати пенсії також виконано в повному обсязі.

Починаючи з січня 2021 року нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться шляхом включення до сформованої відомості на виплату місячного розміру пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок, відкритий в банківській установі.

Доплата за рішенням суду за період з 19.02.2020 року по 31.12.2020 року в сумі 267017,78 грн., як така, що не передбачена бюджетом Головного управління потребує додаткового фінансування та буде виплачена після отримання відповідного фінансування ресурсу.

Виплата щомісячного довічного грошового утримання суддям здійснюється органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, нарахована ОСОБА_1 сума доплат за період з 19.02.2020 року по 31.12.2020 року має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Судові рішення, виконання яких здійснюється за окремою б бюджетною програмою обліковуються Головним управлінням в порядку черговості, що визначається датою надходження судового рішення до Головного управління.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року по справі №200/8021/320-а обліковується у Реєстрі рішень, що підтверджується витягом.

07.02.2022 позивачем до суду надана заява, в якій останній зазначив про незгоду зі звітом наданим відповідачем на виконання рішення суду від 19.10.2020 року.

Перевіривши поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області звіт та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин першої-третьої статті 382 КАС України Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки Суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17 (адміністративне провадження № К/9901/43531/18).

Відповідачем частково виконано рішення суду щодо перерахунку пенсії, разом з цим для її виплати відсутнє відповідне фінансування.

Однак, суд звертає увагу, що відповідача було зобов`язано не тільки здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але й виплатити його.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у поданому до суду звіті зазначає, що доплата за рішенням суду за період з 19.02.2020 року по 31.12.2020 року в сумі 267017,78 грн.буде виплачена після отримання відповідного фінансування ресурсу.

На підтвердження наявності заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зазначило, що судові рішення, виконання яких здійснюється за окремоюбюджетною програмою обліковуються Головним управлінням в порядку черговості, що визначається датою надходження судового рішення до Головного управління.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року по справі №200/8021/320-а обліковується у Реєстрі рішень, що підтверджується витягом.

Із зазначених обставин суд вбачає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не повністю виконано рішення суду від 19.10.2021 року, зокрема, не подано доказів виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у повному обсязі після здійснення перерахунку на виконання рішення суду.

При цьому суд зазначає, що відсутність додаткового фінансування бюджету Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не свідчить про виконання рішення суду від 19.10.2021 року, а лише підтверджує, що таке невиконання судового рішення обумовлено обставинами, незалежними від посадових осіб вказаного управління.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, всупереч статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, статей 14, 370 КАС України, неповністю виконано рішення суду від 19.10.2021 року, оскільки лише здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте заборгованість не виплачена.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 07.02.2022 року у справі №200/3958/19-а (адміністративне провадження № Зі/9901/175/21).

З огляду на вищенаведене, відповідачу необхідно встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення суду і в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241, 248, 256, 382 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 19.10.2021 року в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом двох місяців з дня отримання цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення суду від 19.10.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Г.П. Бабаш