Справа № 420/17411/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 вересня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області «Про відмову у призначенні пенсії» № 35 від 06.09.2021 року;

та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за вислугу років згідно з п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення 01.09.2021 року.

Ухвалою від 27 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач досяг пенсійного віку, у зв`язку з чим 01.09.2021 року звернувся до Білгород-Дністровського відділу з питань перерахунку пенсій із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Проте рішенням № 35 від 06.09.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, вважає, що відповідач трактує норми права неправильно, на день звернення (01.09.2021 року) позивач мав стаж 27 років 0 місяців 4 дня: 23 роки 03 місяці 06 днів станом на 11.10.2017 року, що не заперечується відповідачем, та 3 роки 8 місяців 28 днів страховий стаж в період з 11.10.2017 року по 28.08.2021 року день останнього звільнення з роботи.

Позивач зазначив, що весь його страховий стаж підтверджено відповідними документами, зокрема, трудовою книжкою.

До суду 21 жовтня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148 набрав чинності 11.10.2017 року, та згідно з приписів Закону № 1058 та Закону № 1788 пенсії за вислугу років призначаються за умови наявності станом на 11.10.2017 року страхового стажу не менше 26 років 6 місяців. Якщо особа після 11.10.2017 року продовжувала працювати, то період роботи після цієї дати не зараховується до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідач зазначив, що згідно з наданих документів станом на 11.10.2017 року страховий стаж позивача складає 23 роки 03 місяці 06 днів замість 26 років 6 місяців, а тому рішення прийнято правомірно.

До суду 07 жовтня 2021 року на виконання ухвали суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшла належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Позивач не надав відповідь на відзив.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання 25 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач на відкрите судове засідання на з`явився, повідомлений належним чином, про що свідчить звіт про надсилання судової повістки електронною поштою.

Представник відповідача на відкрите судове засідання також не з`явився, повідомлений належним чином, про що свідчить звіт про надсилання судової повістки електронною поштою.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 17 грудня 2021 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом серія НОМЕР_2 (а.с. 6).

Згідно з записів у трудовій книжці від 19 лютого 1982 року, ОСОБА_1 у період з 01.09.1980 по 01.03.1982 року навчався в Ізмаїльському ТУ -9 та направлений на роботу; у період з 05.04.1982 року по 02.11.1982 року працював на посаді моториста матроса у Дунайському пароплавстві; у період з 01.12.1982 року по 22.07.1983 року працював мотористом матросом пристань Сергіївка; у період з 09.08.1983 року по 09.02.1984 року працював матросом 2 класу Білгород-Дністровського морського порту; у період з 16.05.1984 року по 25.06.1986 року працював в Бендерському річковому порті; у період з 21.08.1989 року по 10.12.1999 року Білгород-Дністровському морському порті; у період з 14.09.2011 по 28.08.2021 року в ДП Білгород-Дністровський морський торгівельний порт, Білгород-Дністровська філія ДП «Адміністрація морських портів» (а.с.10-14).

Також матеріалами справи підтверджено, що позивачу видана довідка ДП «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» від 05.04.2021 року № 06 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років, про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ДП «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» з 09.08.1983 р. по 09.02.1984 р., з 21.08.1989 р. по 10.12.1999р. та з 14.09.2011 по 14.03.2012 р. на судах ДП «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт», які відносяться до морського флоту і виконував роботу плавскладу морського та річкового флоту за професією матроса 2 класу, моториста 1 класу матроса 1 класу, матроса 1 класу, старшого електрика-моториста, змінного механіка, що передбачено п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 15-17), та довідка Білгород-Дністровської філії ДП «Адміністрація морських портів України» від 28.08.2021 року № 21 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у період з 28.01.2014 року по 28.08.2021 року на виконував роботу плавскладу морського та річкового флоту за професією змінного механіка, механіка (суднового) флоту (а.с. 18-19).

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що 01.09.2021 року позивач подав до Білгород-Дністровського відділу з питань перерахунку пенсій заяву про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 38).

Рішенням № 35 від 06.09.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу станом на 11.10.2017 року.

Так, у рішенні зазначено, що скористатись правом дострокового виходу на пенсію можуть чоловіки після досягнення 55 років, за наявності 30 років страхового стажу, з них не менш як 12 років 06 місяців пільгового стажу та за відсутності стажу роботи в чоловіків 30 років у період до 01 квітня 2024 року пенсія за вислугу років призначається за наявності стажу роботи з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше як 26 років 06 місяців. Вік заявника становить 57 років. Необхідний страховий стаж становить 26 років 06 місяців. Страховий стаж особи станом на 11.10.2017 року становить 23 роки 03 місяці 06 днів, необхідний пільговий стаж станом на 11.10.2017 року становить 12 років 06 місяці (а.с. 9).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 2 Закону №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон № 1788-ХІІ), одним із видів державних пенсій є пенсії за вислугу років. Вони встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (ст. 51 Закону №1788-ХІІ).

Згідно з ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають, зокрема плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення).

Так, відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, розїзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами пятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Відповідно до абзаців пятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону, за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач вперше звернувся до управління пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії 01 вересня 2021 року. На дату подачі заяви про призначення пенсії позивачу виповнилося 57 років.

Рішенням № 35 від 06.09.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу станом на 11.10.2017 року.

Так, у рішенні зазначено, що скористатись правом дострокового виходу на пенсію можуть чоловіки після досягнення 55 років, за наявності 30 років страхового стажу, з них не менш як 12 років 06 місяців пільгового стажу та за відсутності стажу роботи в чоловіків 30 років у період до 01 квітня 2024 року пенсія за вислугу років призначається за наявності стажу роботи з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше як 26 років 06 місяців. Вік заявника становить 57 років. Необхідний страховий стаж становить 26 років 06 місяців. Страховий стаж особи станом на 11.10.2017 року становить 23 роки 03 місяці 06 днів, необхідний пільговий стаж станом на 11.10.2017 року становить 12 років 06 місяці (а.с. 9).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не заперечується наявність у позивача пільгового стажу 12 років 06 місяців, необхідного для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», також на дату звернення із заявою про призначення пенсії вік позивача становив 57 років.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на п. 2-1 розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Проте суд зазначає, що на дату 11.10.2017 року вік позивача становив 54 роки, а отже, положення п. 2-1 розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не належать застосуванню до спірних правовідносин, оскільки на дату 11.10.2017 року у позивача ще не виникло право на призначення пенсії на підставі п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У свою чергу матеріалами справи підтверджено, що на дату звернення із заявою про призначення пенсії - 01.09.2021 року, страховий стаж позивача становив 27 років. З 15.12.2018 року (55 років) у позивача виникло право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "д" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за умови наявності необхідного пільгового та страхового стажу.

Відповідно до абзаців пятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Таким чином, на дату звернення із заявою про призначення пенсії позивач повинен мати страховий стаж не менше 28 років 6 місяців, або на дату досягнення 55 років - не менше 27 років. В той же час матеріалами справи підтверджено, що у зазначені періоди позивач не мав необхідного страхового стажу, а тому суд доходить висновку, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії на підставі п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області «Про відмову у призначенні пенсії» № 35 від 06.09.2021 року є безпідставними та не належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного рішення, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за вислугу років згідно з п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення 01.09.2021 року.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.