Справа № 420/20965/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

02.11.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 і відкрито провадження по справі.

26.11.2021 року (вх.№66472/21) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

26.11.2021 року (вх.№66468/21) від представника відповідача до суду надійшли матеріали пенсійної справи позивача (а.с.61-124).

08.12.2021 року (вх.№69374/21) від позивача надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з уточненими позовними вимогами.

Так, позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 13 вiд 21.04.2021 щодо незаконного обмеження розміру пенсії та зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 33240 грн.60 коп. до 17690 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у раніше встановленому постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 по справі №420/1856/20 розмірі, а саме - 33240 гривень 60 копійок щомісячно, починаючи з 01.04.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи, вказує, що 04.06.2021 року він отримав лист ГУ УПФ в Одеській області № 8885-8871/С 02/8-1500/21 від 02.06.2021, згiдно якого йому надана копія рішення №13 вiд 21.04.2021 про перерахунок пенсії за результатами якого її розмiр зменшено з 01.04.2021 до 17690 грн. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі №420/14074/20, а інформацію щодо подальшої виплати пенсії у раніше встановленому (з 13.12.2019) ГУ ПФУ в Одеській області розмiрi 33240 грн.60 коп. щомісячно - не надано.

Таким чином, як стверджує позивач, розмiр його пенсії був незаконно суттєво зменшений до 17690 грн. шляхом незаконного його перерахунку, а пенсія у раніше встановленому розмірі 33240грн. 60 коп. не виплачується, що за своєю суттю є звуженням обсягу вже набутих мною прав та обмеженням мого права на соціальний захист.

Позивач, вважає, що вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є протиправними та такими, що грубо порушують вимоги законодавства України та права, гарантовані Конституцією України.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року прийняти до розгляду адміністративний позов з уточненими позовними вимогами (від 08.12.2021 року вх. №69374/21) по справі №420/20965/21 та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

28.12.2021 року (вх.№74293/21) від представника відповідача до суду надійшов відзив на уточнений позов, в якому вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з позовними вимогами не погоджується та вважає їх незаконними та необґрунтованими.

З покликанням на фактичні обставини справи, у відзиві вказано, що Головним управлінням прийнято рішення №13 вiд 21.04.2021 року про перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі №420/14074/20 згідно з довiдки прокуратури Одеської області №428 від 16.03.2020, виходячи з розрахунку 60% з обмеженням розміру 10 прожитковими мiнiмумами для осіб, які втратили працездатність вiд середньомісячного заробітку 40 618,66 грн. Станом на 01.04.2021 розмір пенсії встановлено в сумі 24 371, 19 грн (40 618, 66 грн Ч 60%). Позивачу наразі виплачується пенсія в розмірі 18 540, 00 грн. Іншого ні судовими рішенням ні чинним законодавством не передбачено. Рішення суду виконано відповідно до норм чинного законодавства, якими врегульовано здійснення перерахунку пенсії працівникам прокуратури за вислугою років з 13.12.2019.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на уточнену позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

23.07.2014 року згідно розпорядження № 15 Управлінням Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області ОСОБА_1 поставлено на пенсійний облік з 31.01.2011 року як отримувача пенсії, призначеної на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків з середнього заробітку з посади прокурора Балтського району Одеської області з продовженням трудової діяльності (а.с.62).

14.01.2020 року ОСОБА_1 у зв`язку зі збільшенням посадового окладу Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі № 7-р(ІІ)2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії. До вказаної заяви позивач додав довідку Прокуратури Одеської області від 09.01.2020 року № 18-14вих.20 про отриману заробітну плату за 2018-2019 роки.

24.01.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення № 5 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки на даний час на виконання Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 зміни у статтю 86 Закону України «Про прокуратуру» не внесені.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року по справі №420/1856/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90 % від середньомісячного заробітку за два останні роки роботи у розмірі 36933,99 грн. згідно з довідкою Прокуратури Одеської області від 09.01.2020 року № 18-14вих.20, та призначити з 01.01.2020 року пенсію в сумі 33240,59 грн, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію щомісячно без обмеження максимального розміру, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 різницю в пенсії за минулих 12 місяців.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі №420/1856/20 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року, ухвалено нове судове рішення, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90 % від середньомісячного заробітку за два останні роки роботи згідно з довідкою Прокуратури Одеської області від 09.01.2020 року №18-14вих.20, з 13.12.2019 року без обмеження максимальним розміром пенсії.

Судом встановлено, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 по справі № 420/1856/20 з 13.12.2019 пенсію перераховано за довідкою Прокуратури Одеської області від 09.01.2020 №18-14вих,20, виходячи з розрахунку 90% від середньомісячного заробітку 36 934, 00 грн і на 01.08.2020 її розмір становив 33 240, 60 грн (а.с.41, 111).

03.06.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.

До заяви додано довідку про заробітну плату від 16.03.2020 року № 428 видану Прокуратурою Одеської області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій. Згідно з вказаною довідкою, що видана ОСОБА_1 , відповідно до Рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 року та постанови КМУ від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», розмір заробітної плати, за нормами чинними станом на 06.09.2017 року, за відповідною посадою прокурора району становить 40618,66 грн.

11.06.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії. У якості підстави для відмови у перерахунку, в рішенні зазначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам після 13.12.2019 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року по справі №420/14074/21, яке набрало законної сили зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Одеської області № 428 від 16.03.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням раніше проведених виплат.

21.04.2021 року Головним управлінням Пенгсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №13, яке викладено у протоколі (а.с.43) про перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі №420/14074/20 згідно з довiдки прокуратури Одеської області №428 від 16.03.2020, виходячи з розрахунку 60% вiд середньомісячного заробітку 40 618,66 грн. з обмеженням розміру 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Судом встановлено, що у відповідь на звернення позивача, 02.06.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області складено лист №8885-8871/С-02/8-1500/21 (а.с.44-45), в якому зазначено, що з 01.04.2021 року розмір пенсії позивача становить 17690 грн.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що до 01.04.2021 року позивачу пенсія виплачувалась у розмірі 33 240, 60 грн.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 13 вiд 21.04.2021 незаконним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Приписи ст. 2 Закону №3668-VI визначають, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У свою чергу, згідно ч. 18 ст. 86 Закону №1697-VII у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VIII (далі - Закон №911-VIII), яка набрала чинності з 01.01.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно абз. 1 п. 2 розд. ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що вказані норми Закону №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011 року, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону № 3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Наведені у п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Як вже встановлено судом, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 по справі № 420/1856/20 з 13.12.2019 пенсію перераховано за довідкою Прокуратури Одеської області від 09.01.2020 №18-14вих,20, виходячи з розрахунку 90% від середньомісячного заробітку 36 934, 00 грн і на 01.08.2020 її розмір становив 33 240, 60 грн (а.с.41, 111).

Саме у такому розмірі пенсія виплачувалась позивачу до 01.04.2021 року.

В той же час, 21.04.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №13, яке викладено у протоколі (а.с.43) про перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі №420/14074/20 згідно з довiдки прокуратури Одеської області №428 від 16.03.2020, виходячи з розрахунку 60% вiд середньомісячного заробітку 40 618,66 грн.

Внаслідок даного перерахунку розмір пенсії позивача перевищив 10 прожитковими мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність та виплата пенсії здійснювалась вже з урахуванням такого максимального розміру.

Фактично, у зв`язку із даним перерахунком розмір раніше виплачуваної позивачу пенсії зменшено до 17690 грн.

У свою чергу, відповідно до п. 4 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, за загальним правилом, якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Зокрема, такий висновок міститься рішенні Верховного Суду у справі № 200/6211/19-а.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У суду відсутні підстави для не застосування зазначеної норми.

Відповідно до частини 2статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд зазначив, що ст. 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: «перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою» (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, ст. 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом ст. 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

У справі "Федоренко проти України" ЄСПЛ констатував, що право власності, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності (пункт 21 рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України").

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача наявний обов`язок по виплаті позивачу пенсії у раніше визначеному розмірі, тобто, у розмірі 33 240, 60 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати позивачу з 01.04.2021 року пенсії у розмірі, що є меншим раніше встановленому.

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у раніше встановленому розмірі, а саме - 33240 гривень 60 копійок щомісячно, починаючи з 01.04.2021 року.

При цьому, суд не вбачає підстав для скасування рішення № 13 вiд 21.04.2021 року, так як такий перерахунок здійснено на виконання рішення суду, а підставою для звернення позивача до суду з даним позовом є саме виплата ОСОБА_1 з 01.04.2021 року пенсії у розмірі, що є меншим раніше встановленому.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки судом частково задоволено вимоги шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати позивачу з 01.04.2021 року пенсії у розмірі, що є меншим раніше встановленому, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у раніше встановленому розмірі, а саме - 33240 гривень 60 копійок щомісячно, починаючи з 01.04.2021 року, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача судового збору у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати позивачу з 01.04.2021 року пенсії у розмірі, що є меншим раніше встановленому.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у раніше встановленому розмірі, а саме - 33240 гривень 60 копійок щомісячно, починаючи з 01.04.2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_1 від 16.02.2017 року)

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Суддя С.М. Корой