Справа № 208/8490/20(2-а/208/119/21)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2022 року м.Дніпросправа № 208/8490/20 2-а/208/119/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П..

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2021 року у справі № 208/8490/20 (2-а/208/119/21) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердик Владислава Юрійовича, третя особа: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправним повідомлення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасування постанови серії РАП № 282246304 від 15.12.2020, яка винесена інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердиком Владиславом Юрійовичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на знімках, зроблених відповідачем, відсутні будь які підтвердження наявності знаків забороняючих паркування.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради подано апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив про надання ним до суду першої інстанції належних та достатніх доказів вчинення правопорушення, що стало підставою для винесення спірної постанови, а саме про надання фотознімків, що повністю відповідають вимогам ст.14-2 КУпАП, та схему організації дорожнього руху по вул. Глінки в м. Дніпро, копія якої була отримана від КП «Дніпродорсервіс» на відповідний запит. Проте, на думку скаржника, суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим скаржником доказам у їх сукупності.

Сторони своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на підставі повідомлення серія ІД № 00269814 відповідачем було винесено постанову серії РАП № 282246304 від 15.12.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

З фабули вказаної постанови вбачається, що 30.11.2020 року о 11 год. 06 хв. транспортним засобом, INFINITI FX37 д/н НОМЕР_1 , здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Глінки, 11, чим порушено вимоги п.3.34 розділу 33 ПДР, зупинку заборонено.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП, є безпідставним, оскільки у даній справі відсутній склад адміністративного правопорушення.

За наслідками перегляду судового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи із наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.1 ПДР, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.2.1 ПДР, дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Згідно із п. 3.34 п. 3 розділ 33 ПДР в зоні дії знаку 3.34 забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія знаку: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під ним таблички - на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю».

Дія знаків 3.9, 3.10,3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Згідно із пп. 7.2.1-7.2.6 пункту 7. «Таблички до дорожніх знаків» «Зона дії». Позначають: 7.2.1 - довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно-вказівних знаків;7.2.2 - зону дії заборонних знаків 3.34-3.37, а також довжину одного або декількох розташованих один за одним зупинкових майданчиків; 7.2.3 - кінець зони дії знаків 3.34-3.37;7.2.4 - те, що транспортний засіб розташований в зоні дії знаків 3.34-3.37; 7.2.5,7.2.6 - напрямок і зону дії знаків 3.34-3.37 у разі заборони зупинки або стоянки вздовж однієї сторони майдану, фасаду забудови та ін. У разі застосування разом із заборонними знаками таблички зменшують зону дії знаків.

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29,3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Інспекцією з паркування, разом з відзивом на адміністративний позов, надано копії фотознімків обставин порушення правил зупинки, зафіксованого в режимі фотозйомки з зображенням транспортного засобу INFINITI FX37 д/н НОМЕР_1 (а.с. 51) та копію схеми організації дорожнього руху по вул. Глінки в м. Дніпрі (а.с. 57-60).

Проте, розглянувши надані скаржником докази, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.14-2 КУпАП передбачає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором з паркування здійснено фотофіксацію вказаних обставин в кількості 6 зображень з різних ракурсів.

Однак, вказані фотознімки не є належним та допустимим доказом здійснення зупинки транспортного засобу INFINITI FX37 д/н НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонена», оскільки знак 3.34 «Зупинку заборонено» на фотознімках (географічні координати 48.465827, 35.049836) взагалі відсутній. Тобто, із зазначеної фотофіксації неможливо встановити факт розповсюдження дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на місце зупинки/стоянки зазначеного автомобіля.

Що стосується посилання скаржника на копію схеми організації дорожнього руху по вул. Глінки, яка була отримана ним від КП «Дніпродорсервіс», колегія суддів зазначає, що схема не містить графічних координат, що унеможливлює співставлення наданих скаржником фотознімків з наданою ним схемою організації дорожнього руху.

Крім того, вказана схема не може беззаперечно свідчити про наявність знака 3.34 «Зупинку заборонено» станом на 30.11.2020 по вул. Глінки, 11, м. Дніпро.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови та, як наслідок, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2021 року у справі № 208/8490/20 (2-а/208/119/21) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак