Справа № 442/8913/21
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/8913/21
Провадження №2-а/442/2/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №2 (м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Коваль Ірини Анатоліївни (м.Трускавець, вул.І.Мазепи,19А), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( м.Київ, вул.Федора Ернеста,3) про скасування постанови від 06.11.2021р. серії ЕОА №4997637 про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду із позовом до інспектора відділення поліції №2 (м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Коваль Ірини Анатоліївни (м.Трускавець, вул.І.Мазепи,19А), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( м.Київ, вул.Федора Ернеста,3) про скасування постанови від 06.11.2021р. серії ЕОА №4997637 про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивує тим, що Постановою інспектора відділення поліції №2 (м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Коваль Іриною Анатоліївною серії ЕОА №4997637 від 06.11.2021р., його, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, нібито здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів до посадкового майданчику громадського транспорту, чим порушив п.15.9.е. ПДР - Порушення зупинок ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів. Дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав, оскільки відповідач не надав належних доказів, що між його автомобілем і посадковим майданчиком було менше 30 метрів; не було зроблено замірів, не проводилася відео фіксація порушення, тобто постанова була винесена без будь якої доказової бази, на основі припущень, що не є належними та допустимими доказами.

Зазначив, що він правила Дорожнього Руху не порушував, керований ним автомобіль не зупиняв, а рухався у вечірній час по проїжджій частині вулиці Бориславській з включеними фарами ближнього світла, з мінімальною швидкістю, для того, щоб пропустити потік автотранспорту, який рухався у зустрічному напрямку і планував здійснити об`їзд перешкоди у вигляді припаркованих автомобілів, при цьому, наміру зупиняти транспортний засіб не мав. Після вручення постанови - постанова була підписана ним із відміткою про незгоду з даною постановою. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у його відсутності та без фіксування технічними засобами, на підставі долучених ним доказів, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Від представника відповідача на адресу суду поступило клопотання про вилучення відповідача, оскільки вважають, що належним відповідачем у справі, предмет якої є спорювання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повинен бути відповідний орган Національної поліції, тобто Дрогобицький відділ поліції ГУНП у Львівській області.

Відповідно до ст.41 КАС судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст.280 КУпАП. при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутись, до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст.72 КАС України в адміністративних справах, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, ті інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 9 КАС України).

Судом встановленно, що Інспектором відділення поліції №2 ( м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Коваль І.А. було складено постанову ЕАО №4997637 від 06.11.2021р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. За вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

У ст .46 КАС України зазначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні (Постанова ВС КАС від 21 грудня 2018 року у справі № 803/1252/17, адміністративне провадження № К/9901/50685/18 (ЄДРСРУ № 78808400)).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначив відповідачем інспектора відділення поліції №2 (м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Коваль Ірину Анатоліївну та Департамент патрульної поліції Національної поліції України, однак, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було складено службовою особою Дрогобицького відділу поліціх ГУНП у Львівській області, тобто посадовою особою зовсім іншої юридичної особи.

Разом із тим, відповідно до частини третьої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача, однак позивачем не було подано клопотання про залучення до справи належного відповідача, а саме - орган Національної поліції, тобто Дрогобицький відділ поліції ГУНП у Львівській області.

Як роз`яснив Восьмий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 10.06.2020 року в справі №440/696/18, що працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення. Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейські відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку - Національної поліції, отже, відповідні поліцейські не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, з цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача, при цьому, суд вважає, що нормами КАС України право заявляти клопотати про заміну відповідача належить виключно позивачеві, а не відповідачу.

Натомість від представника відповідача за довіреністю Козицької К.Р на адресу надійшло письмове клопотання про заміну відповідача, яке зводиться до того, Департамент патрульної поліції не є належним відповідачем, який є юридичною особою (м. Київ, вул.Ф. Ернста, 3; ), а оскільки оскаржувана постанова винесена не працівником відповідача, а поліцейським - Інспектором відділення поліції №2 ( м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Коваль І.А., що є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції у Львівській області, як самостійної юридичної особи (м.Львів, вул. Григоренка, 3; ), з яким інспектор перебуває у трудових відносинах, відтак зазначений позивачем у адміністративному позові як відповідач - Департамент патрульної поліції Національної є неналежним відповідачем, а відтак в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,

Ухвалив :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №2 (м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Коваль Ірини Анатоліївни (м.Трускавець, вул.І.Мазепи,19А), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( м.Київ, вул.Федора Ернеста,3) про скасування постанови від 06.11.2021р. серії ЕОА №4997637 про накладення адміністративного стягнення,- відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі :

Позивач : ОСОБА_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 .

Відповідач : Інспектор відділення поліції №2 (м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Коваль Ірина Анатоліївна (м.Трускавець, вул.І.Мазепи,19А), юридична адреса : м.Трускавець, вул.І.Мазепи,19А.

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України , юридична адреса : м.Київ, вул.Федора Ернеста,3, .

Суддя Гарасимків Л.І.