Справа № 200/592/22
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

16 лютого 2022 року Справа №200/592/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про стягнення грошової допомоги,-

У С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі Департамент СЗН, відповідач), в якому, просить: - стягнути недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2020-2021 роки, як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 14 154,00 грн.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається на протиправні дії відповідача, які полягають у невиплаті разової грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки, у встановленому Законом розмірі.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звертався до Донецького окружного адміністративного суду з позовом від 06.07.2021 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язання посадових осіб Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік та 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги (справа № 200/8535/21).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №200/8535/21 позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік та 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік та 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили.

Як зазначає позивач в адміністративному позові, станом на 11.01.2022 Департаментом не виплачено йому не доплачену разову щорічну допомогу до 5 травня за 2020 та 2021 роки. Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області не може виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 через відсутність у ньому порядку виконання рішення шляхом стягнення недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки за рахунок бюджетних асигнувань.

На підтвердження зазначеного позовної заяви додано лист Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області від 10.11.2021 № 02-21-10/3326 в якому зазначено, що останній може виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 через відсутність у ньому порядку виконання рішення шляхом стягнення не доплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки за рахунок бюджетних асигнувань.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу та ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами ст.ст. 382,383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі №440/1810/19.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із цими позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 лютого 2021 року у справі № 200/11736/20-а.

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту, яким просить стягнути недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2020-2021 роки, як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 14 154,00 грн - є одним із способів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №200/8535/21.

Отже, у цьому випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у цій справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду суду в іншому провадженні, проте, на стадії виконання відповідного судового рішення.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, від 3 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18, від 21.12.2020 по справі № 440/1810/19.

Наведене узгоджується з практикою Першого апеляційного адміністративного суду, яка викладена в постанові від 1 липня 2021 року у справі № 200/12081/20-а, постанові від 13 липня 2021 року у справі №200/1088/21-а, та постанові від 2 лютого 2021 року у справі № 200/5710/20-а.

Суд роз`яснює, що позивач має право звернутися до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, також має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, у порядку ст. 383 КАС України.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 200/592/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про стягнення грошової допомоги.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков