Справа № 420/11478/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 січня 2022 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправними бездіяльність відповідача, щодо не нарахування та невиплати йому ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, з урахуванням січня 2008 року як базового місяця та невиплата середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку починаючи з 24.07.2018 по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог постанови КМУ від 08.02.1995 №100;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням виплаченої суми індексації грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому ОСОБА_1 , середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку починаючи з 24.07.2018 по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог постанови КМУ від 08.02.1995 №100.

Ухвалою суду від 09.07.2021 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.10).

Ухвалою суду від 16.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.19).

Ухвалою суду від 18.10.2021 року витребувані докази. Зупинено провадження у справі №420/11478/21.

Ухвалою суду від 26.01.2021 року поновлено провадження у справі.

До суду надійшла заява відповідача про закриття провадження у справі з посиланням на те, що спірні правовідносини розглянути судом та прийнято рішення по справі №420/5917/20. Позивач фактично не згодній з тим, яким чином виконано рішення суду, вважаючи, що йому нарахована та виплачена індексація не у повному обсязі. Представник відповідача просив врахувати правові висновки з цього питання Верховного суду викладені в постанові ві27.08.2021 року у справі №320/5194/20.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання представника позивача.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.08.2021 року по справі №320/5194/20 полягають в наступному.

Верховний Суд в постанові від 27.08.2021 року по справі №320/5194/20 залишаючи без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 року про відмову у відкритті провадження по справі та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 року, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції, вказав, що при зверненні до суду з новим позовом ОСОБА_1 фактично посилається на протиправну бездіяльність допущену суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення від 22.10.2019 року у справі №420/2807/19, яка виразилась у неналежному виконанні вказаного рішення суду, а саме недонарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за рішенням суду, з огляду на неповний її обсяг, що належать до виплати.

Верховний Суд у постанові від 27.08.2021 року по справі №320/5194/20 вказав, що відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність в частині не донарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у розмірі 4391,91 грн та зобов`язати донарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у розмірі 4391,91 грн.

При зверненні до суду з новим позовом ОСОБА_1 фактично посилається на протиправну бездіяльність допущену суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення від 22 жовтня 2019 року у справі №420/2807/19, яка виразилась у неналежному виконанні вказаного рішення суду, а саме не донарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за рішенням суду, з огляду на неповний її обсяг, що належать до виплати.

Виходячи з наведеного, колегія суддів Верховного Суду вважає вірним висновок судів попередніх інстанцій, що спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 420/2807/19, що розглянув Одеський окружний адміністративний суд (постанова від 18 липня 2019 року) та в даному випадку є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого предмету спору і між тими самими сторонами, а аргументи позивача стосуються саме правильності виконання рішення суду у справі №420/2807/19.

У постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 року, яка залишена без змін Верховним Судом, вказано, що питання про виконання судових рішень у справі №420/2807/19 не може розглядатись як новий публічно-правовий спір. В даному випадку є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого предмету спору і між тими самим сторонами, а аргументи позивача стосуються саме правильності виконання рішення суду у справі №420/2807/19.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважила, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розгляду не підлягають. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Вказаний правовий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постановах від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18), від 03.04.2019 у справі №820/4261/18 (адміністративне провадження № К/9901/1062/19).

Процесуальним законом передбачено певну послідовність дій, які позивачу необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

По даній справі №420/11478/21 за позовом ОСОБА_1 ухвалою суду від 16.08.2021 року відкрите провадження у справі. Позивач ставить питання, зокрема, про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням виплаченої суми.

У той же час згідно автоматизованої системи діловодства суду ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до в/ч НОМЕР_1 , в якій просив, зокрема, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року у розмірі 83625,23 грн (справа №420/5917/20).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року.

В рішенні суду визначено, що розрахунок індексації грошового забезпечення, у тому числі встановлення місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення (базового місяця), у відповідності до положень Порядку №1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Порядок №1078), є компетенцією (дискреційною функцією) відповідача як органу, в якому позивач проходив службу.

Рішення учасниками справи не оскаржувалось та набрало законної сили 13.10.2020 року

На виконання рішення суду від 11.09.2020 року по справі №420/5917/20 позивачу нарахована та згідно з платіжним дорученням №1432 від 16.12.2020 року виплачена індексація у розмірі 4435,68грн.

Проте позивач не згодний з нарахуванням суми індексації, визначенням базового місяця для нарахування індексації.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 судом по справі №420/5917/20 вирішені по суті у повному обсязі, а позивач не згодний з виконанням рішення суду.

Суд вважає, ініціювання зі сторони позивача нової справи у порядку позовного провадження по спірним правовідносинам, які вирішені судом, не відповідає принципу верховенства права юридичної визначеності.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 27.08.2021 року по справі №320/5194/20 залишаючи без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 року про відмову у відкритті провадження по справі та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 року, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції, вказав, що при зверненні до суду з новим позовом ОСОБА_1 фактично посилається на протиправну бездіяльність допущену суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення від 22.10.2019 року у справі №420/2807/19, яка виразилась у неналежному виконанні вказаного рішення суду, а саме не донарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за рішенням суду, з огляду на неповний її обсяг, що належать до виплати.

Верховний Суд у постанові від 27.08.2021 року по справі №320/5194/20 вказав, що відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність в частині не донарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у розмірі 4391,91 грн та зобов`язати донарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у розмірі 4391,91 грн.

При зверненні до суду з новим позовом ОСОБА_1 фактично посилається на протиправну бездіяльність допущену суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення від 22 жовтня 2019 року у справі №420/2807/19, яка виразилась у неналежному виконанні вказаного рішення суду, а саме не донарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за рішенням суду, з огляду на неповний її обсяг, що належать до виплати.

Виходячи з наведеного, колегія суддів Верховного Суду вважає вірним висновок судів попередніх інстанцій, що спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 420/2807/19, що розглянув Одеський окружний адміністративний суд (постанова від 18 липня 2019 року) та в даному випадку є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого предмету спору і між тими самими сторонами, а аргументи позивача стосуються саме правильності виконання рішення суду у справі №420/2807/19.

У постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 року, яка залишена без змін Верховним Судом, вказано, що питання про виконання судових рішень у справі №420/2807/19 не може розглядатись як новий публічно-правовий спір. В даному випадку є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого предмету спору і між тими самим сторонами, а аргументи позивача стосуються саме правильності виконання рішення суду у справі №420/2807/19.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважила, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розгляду не підлягають. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Вказаний правовий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постановах від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18), від 03.04.2019 у справі №820/4261/18 (адміністративне провадження № К/9901/1062/19).

Процесуальним законом передбачено певну послідовність дій, які позивачу необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

По даній справі №420/11478/21 також спір є тотожнім спору, розглянутому судом по справі №420/5917/20 та рішення набрало законної сили. Позивач фактично посилається на протиправні дії допущені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/5917/20, яка виразилась у неналежному виконанні вказаного рішення суду, а саме нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за рішенням суду у неповному обсязі, що належать до виплати, неправильним визначенням на думку позивача базового місяця.

Суд вважає, що нарахування індексації, її розрахунку відноситься до дискреційних повноважень військової частини (діскреція щодо способу дії). Про це також зазначено у рішенні суду по справі №420/5917/20. Проте оскільки суд вирішив спірні правовідносини по суті, перевірка та контроль суду за виконанням боржника своїх дискреційних повноважень повинно перевірятися у порядку встановленому розділом IV КАС України щодо питань пов`язаних з виконанням рішень суду. Тобто діскреція щодо способу дії суб`єктом владних повноважень при виконанні рішення суду повинна контролюватися судом у порядку виконання рішення суду.

Судом встановлено, що позивач звертався до суду по справі №420/5917/20 із заявою про встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду та ухвалою суду від 01.02.2021 року йому відмовлено.

Суд вважає, що наявність вказаної ухвали не спростовує висновків суду щодо контролю за виконанням рішення суду по справі №420/5917/20 судом, якій прийняв рішення по справі з посиланням на діскрецію суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду. Тобто якщо ст.382 КАС України встановлює строк для надання звіту про виконання рішення у разі його невиконання, то ст.383 КАС України регламентує питання дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду, тобто правомірно чі ні суб`єкт владних повноважень застосував свої дискреційні повноваження при виконанні рішення суду. Положення ст.ст.382,383 КАС України мають на меті саме досягнути виконання рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд вважає необхідним за приписами ч.6 ст.7 КАС України застосувати аналогію закону та закрити провадження у справі №420/11478/21 у зв`язку з тим, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таким, що набрало законної сили рішення суду в частині позовних вимог про визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, з урахуванням січня 2008 року як базового місяця; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням виплаченої суми індексації грошового забезпечення.

Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що спірні питання щодо виконання рішення суду у справі №420/5917/20 вирішуються у порядку встановленому розділом IV КАС України.

При цьому суд враховує також правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 20.02.2019 року по справі №806/2143/15, якій зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку починаючи з 24.07.2018 по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог постанови КМУ від 08.02.1995 №100; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку починаючи з 24.07.2018 по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог постанови КМУ від 08.02.1995 №100, суд продовжує розгляд справи.

Керуючись ст. ст.2,4,5,6,7,170, 238, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, з урахуванням січня 2008 року як базового місяця; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням виплаченої суми індексації грошового забезпечення.

Роз`яснити позивачу, що наведені у позові спірні питання щодо виконання рішення суду вирішуються у порядку встановленому розлідом IV КАС України.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку починаючи з 24.07.2018 по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог постанови КМУ від 08.02.1995 №100; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку починаючи з 24.07.2018 по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог постанови КМУ від 08.02.1995 №100.

Ухвала в частині закриття провадження може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва