Справа № 580/955/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/955/21 Суддя (судді) першої інстанції: Білоноженко М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м.Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Пономаренко Ірини Олександрівни про визнання неправомірними дії, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м.Сміла ГУ Держгеокадастру у Черкаській області Пономаренко І.О., в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо складання повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру ПВ - 020 від 14.09.2020 року;

- скасувати повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру ПВ - 020 від 14.09.2020 року;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га відповідно до п.111 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись і вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що за результатами розгляду його заяви про державну реєстрацію земельної ділянки відповідач не мав права приймати повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. Будь-які його письмові пояснення в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався в порядку спрощеного провадження, з огляду на відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.09.2020 позивач подав до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га, яка розташована в адмінмежах Ташлицької сільської ради, до якої було додано копії документів, що посвідчують особу, документів, що посвідчують повноваження діяти від імені особи, документу про присвоєння податкового номера, документацію із землеустрою, електронний документ (а.с.10).

За наслідками надходження вказаної заяви, Державним кадастровим реєстратором Міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі Пономаренко І.О. прийнято Повідомлення №ПВ - 020 від 14.09.2020 про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, відповідно до якого у прийняті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відмовлено, у зв`язку із тим, що із заявою звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до Порядку ведення державного земельного кадастру та рекомендовано подати заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га з урахуванням норм передбачених ч.3 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.109 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо складення зазначеного повідомлення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що поданs позивачем до відповідача документи та технічна документація із землеустрою не містить доказів на підтвердження права позивача на звернення із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, оскільки не містить дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, як і не надано доказів, що зазначена земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні позивача (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок), а тому в розумінні приписів ч.3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.109 Порядку №1051 позивач не є належною особою, яка може бути заявником щодо реєстрації вказаної земельної ділянки.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 1 ст.15 наведеного Закону передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Згідно з ч.3 ст.5 цього Закону порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051), який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Пунктом 2 Порядку №1051 визначено, що звернення щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру або користування відповідними відомостями - такі заяви та повідомлення, зокрема, заява про державну реєстрацію земельної ділянки.

Отже, заява про державну реєстрацію земельної ділянки належить до звернень щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Згідно з п.67 Порядку №1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Пунктом 69 Порядку №1051 передбачено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі - заявник). Заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91 - 137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, крім випадків, передбачених у пунктах 110-1, 110-2 цього Порядку.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Частиною 3 наведеної статті визначено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Аналогічні вимоги наведені у п.109 Порядку №1051, відповідно до якого державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; 2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; 3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); 4) замовника технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Відповідно до пункту 70 Порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), подання заявником не повного пакета документів та/або розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови, зокрема найменування та місцезнаходження органу, до повноважень якого належить внесення відомостей (змін до них) про об`єкт Державного земельного кадастру.

Згідно пункту 111 Порядку державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Таким чином, звернення неналежної особи до Державного кадастрового реєстратора щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є підставою саме для складання повідомлення про відмову у прийнятті такого звернення, яке складається у день його отримання.

Суд звертає увагу, що пункти 66-881 Порядку №1051 належать до розділу «Основні вимоги щодо внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про його об`єкти», тобто не лише до заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а до всіх звернень щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, до яких належать також заяви про державну реєстрацію земельної ділянки.

При цьому, п.70 Порядку №1051 прямо визначає обов`язок Державного кадастрового реєстратора відмовити заявникові у прийнятті заяви, якщо за внесенням відповідних відомостей (змін до них) звернулась неналежна особа.

З доданої до заяви позивача технічної документації із землеустрою (а.с.18-20) вбачається, що вказана технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду на 49 років гр. ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарською виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, яка (розроблена) виконана ТОВ «Теодоліт» не містить доказів на підтвердження права позивача на звернення із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, оскільки не містить інформації щодо наявності дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, як і не надано доказів, що зазначена земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні позивача (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок).

В завданні на виконання робіт зазначено підставою їх виконання: договір на виконання геодезичних робіт; заява голові Смілянської райдержадміністрації від 17.06.2016 №1947/01-14.

Подані відповідачу ОСОБА_1 документи не містили будь-якої інформації про наявність у позивача дозволу на розроблення документації із землеустрою, чи перебування відповідної земельної ділянки у власності чи користуванні, або що позивач є замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, а також, що він діє в інтересах органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про не підтвердження позивачем його права на звернення із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки в розумінні ч.3 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.109 Порядку №1051, а отже, відмовляючи в прийнятті такої заяви, відповідач діяв правомірно та у встановлений законодавством спосіб, внаслідок чого колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на їх безпідставність.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 03.04.2020 у справі №823/117/17, від 21.03.2019 у справі №2340/4234/18 та від 02.10.2019 у справі №823/2591/18, оскільки в даних справах Верховним Судом досліджувалось правомірність прийняття рішень про відмову у проведення державної реєстрації земельних ділянок та про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а не про повернення відповідних заяв у зв`язку зі зверненням неналежної особи, а отже переглянуті Верховним Судом правовідносини не є тотожними до правовідносин, що виникли між сторонами в рамках даної справи.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 16 лютого 2022 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма