Справа № 500/9024/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9024/21

15 лютого 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить:

визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в особі відділу обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) від 26.11.2021 за № 1900-0205-8/ 35299 щодо відмови у зарахуванні в стаж ОСОБА_1 роботу на посаді секретаря Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 по 09.12.2015 та на посаді старости сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області з 10.12.2015 по 03.12.2020 та призначенні пенсії як державному службовцю;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 на посаді секретаря Урожайнівської сільської ради з 04.07.2001 по 09.12.2015 та на посаді старости сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області в період з 10.12.2015 по 03.12.2020 до стажу державної служби та призначити пенсію відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач 19.10.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перехід на пенсію за віком, як державному службовцю, згідно з Законом України "Про державну службу". За результатами розгляду заяви, позивачу листом №1900-0205-8/35299 від 26.11.2021 повідомило про відсутність у нього стажу державного службовця станом 01.05.2016, оскільки період перебування позивача на посадах в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 не зараховується до стажу державної служби.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до стажу державної служби періоди роботи на посадах секретаря Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 по 09.12.2015 та старости сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області з 10.12.2015 по 03.12.2020, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 14.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 04.01.2022 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що у позивача відсутній необхідний трудовий стаж станом на 01.05.2016 для призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про державну службу". За даними трудової книжки, що знаходиться в матеріалах пенсійної справи, в період з 04.01.1995 по 03.12.2020 ОСОБА_1 обиралася секретарем Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, старостою сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області. З 25.01.1995 прийняла присягу державного службовця, 05.01.1995 присвоєно ранг державного службовця. З 07.08.2001 позивачу присвоєно ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Особи, які працювали в органах місцевого самоврядування, після набрання 04.07.2001 чинності Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", набули статусу посадової особи місцевого самоврядування, їм присвоєно відповідні ранги посадової особи місцевого самоврядування. Відтак період перебування позивача на посадах в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 не зараховується до стажу державної служби. Таким чином, відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії державного службовця. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу та віку дає право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними, а тому період роботи ОСОБА_1 на посаді секретаря Урожайнівської сільської ради Борщівського району з 04.07.2001 по 09.12.2015 та на посаді старости сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області з 10.12.2015 по 03.12.2020 підлягає зарахуванню до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу".

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.05.2019 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.9).

Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 від 01.04.1979 позивач працював, зокрема, на посадах секретаря Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.01.1995 по 09.12.2015 та старости сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області з 10.12.2015 по 03.12.2020 (а.с.11-14).

Позивач 19.10.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про переведення з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по віку як державному службовцю згідно з Законом України "Про державну службу".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0205-8/35299 від 26.11.2021 повідомило, що за даними трудової книжки, що знаходиться в матеріалах пенсійної справи, в період з 04.01.1995 по 03.12.2020 ОСОБА_1 обиралася секретарем Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, старостою сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області. З 25.01.1995 прийняла присягу державного службовця, 05.01.1995 присвоєно ранг державного службовця. З 07.08.2001 прийняла присягу та присвоєно ранг посадової особи місцевого самоврядування. Оскільки ОСОБА_1 не набуває необхідного стажу державної служби, права на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" не має (а.с.8).

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон України №889-VIII) визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. Цей закон набув чинності 01.05.2016.

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон №3723-XII), крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Із наведених законодавчих норм слідує, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Як встановлено судом, і це не оспорюється відповідачем, позивач має передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж. Спірним ж є стаж державної служби позивача, а саме зарахування до такого періоди його роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001.

Статтею 46 Закону №889-VII визначені особливості стажу державної служби, у п.4 ч.2 якої зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Відповідно до п.1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з п.2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення стажу держаної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі Порядок №229), до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Суд звертає увагу, що як Порядок №283, так і чинний наразі Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Однак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області до стажу державної служби не зараховано період роботи позивача в органах місцевого самоврядування, оскільки 04.07.2001 набрав чинності Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-ІІІ.

Посади позивача в спірні періоди з 04.07.2001 по 09.12.2015 секретарем Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області та з 10.12.2015 по 03.12.2020 старостою сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області належать до категорії посад в органах місцевого самоврядування у силу вимог ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-ІІІ.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 за результатом розгляду справи №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до ст.46 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889 та п.4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними, а тому періоди роботи позивача на посадах секретаря Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 по 09.12.2015 та старости сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області з 10.12.2015 по 01.05.2016 підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зокрема, ч.4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку з ч.2 ст.2 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, наявний, передбаченими ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж, а також достатній стаж державної служби, з урахуванням висновків суду, суд вважає за необхідне визнати неправомірними, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, дії відповідача щодо відмови позивачу у переведені на пенсію за віком як державному службовцю та, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи визначені у ч.4 ст.245 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи на посадах секретаря Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 по 09.12.2015 та старости сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області з 10.12.2015 по 01.05.2016, та перевести на пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, з дня подання заяви, що передбачено ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 19.10.2021.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн. згідно квитанції №20 від 08.12.2021 (а.с.4).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведені з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на посадах секретаря Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 по 09.12.2015, старости сіл Урожайне, Латківці, Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області з 10.12.2015 по 01.05.2016, до стажу державної служби та перевести її на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з 19.10.2021.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: с.Урожайне, Чортківський район, Тернопільська область, 48755, РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.