Справа № 160/19352/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняБороди І.В.
представника відповідача Леонова О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
19 жовтня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 вересня 2021 року №302/32-00-04-02-01-36-41223117;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 вересня 2021 року №303/32-00-04-02-01-36-41223117.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що на підставі акту перевірки відповідачем було винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
податкове повідомлення-рішення від 15 вересня 2021 року №302/32-00-04-02-01-36-41223117 щодо зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 469 233,00 грн.;
податкове повідомлення-рішення від 15 вересня 2021 року №303/32-00-04-02-01-36-41223117 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 9 072 546,00, з яких 6 048 364 грн. - за податковими зобов`язаннями, 3 024 182 грн. за штрафними санкціями.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» вважає, що вказані податкові повідомлення - рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків були винесені за відсутності правових підстав для їх винесення, у зв`язку із чим звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Представник відповідача зазначив, що до складу податкового кредиту декларації за квітень 2021 року позивачем віднесено суму залишку від`ємного значення рядка 21 попереднього звітного періоду (березень 2021р) у розмірі 7 218 301 грн.
Від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за декларації з ПДВ лютий 2021 р. виникло за рахунок включення до складу податкового кредиту суми податку по податкових накладних не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 10 359 167 грн.
Питання правомірності формування податкового кредиту за лютий 2021 р. перевірено в ході камеральної перевірки (акт від 16.08.2021 року №638/32-00-04-02-01-11-41223117), за результатами якої встановлено порушення п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до:
- заниження податку на додану вартість за лютий 2021 року, що підлягає сплаті до бюджету на суму 9 008 297 грн.
- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за лютий 2021 року на суму 1 350 870 грн.
Представник відповідача звернув увагу, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не надає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту (абз.21 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України).
Останнє судове засідання у справі відбулось 27 січня 2022 року о 10 годині 00 хвилин.
У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання без участі позивача.
Представник відповідача у судовому засіданні посилався на доводи, які викладені у відзиві, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Керівник - Нечипоренко Павло Юрійович, дата призначення - 30.08.2021 року.
ТОВ «Фірма «Фідея» перебуває на обліку як платник податків та як платник єдиного внеску у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Основний вид господарської діяльності за кодом КВЕД 46.75 - Оптова торгівля хімічними продуктами.
У зазначеному уточнюючому розрахунку, підприємством задекларовано у графі 5 «уточнений показник» у рядку 10.1 Б «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» суму у розмірі 6 254 647 грн.
За результатом проведеної перевірки складено акт перевірки від 18.08.2021 №641/32-00-04-02-01-11-41223117.
Також до складу податкового кредиту декларації за квітень 2021 року віднесено суму залишку від`ємного значення рядка 21 попереднього звітного періоду (березень 2021 року) у розмірі 7 218 301 грн.
Від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за декларації з ПДВ лютий 2021 року виникло за рахунок включення до складу податкового кредиту суми податку по податкових накладних не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 10 359 167 грн.
Питання правомірності формування податкового кредиту за лютий 2021 року перевірено у ході камеральної перевірки (акт від 16.08.2021 року №638/32-00-04-02-01-11-41223117), за результатами якої встановлено порушення п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до:
- заниження податку на додану вартість за лютий 2021 року, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 9 008 297 грн.
- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядку 21 декларації) за лютий 2021 року на суму 1 350 870 грн.
Таким чином, перевіркою встановлено розбіжності між даними задекларованими ТОВ «Фірма «Фідея» у графі 5 «уточнений показник» рядку 17 «Усього податковий кредит» уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2021 року з даними Єдиного реєстру податкових накладних на суму ПДВ 7 517 596,67 грн..
За результатами перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийняті податкові повідомлення-рішення:
- №303/32-00-04-02-0-36-41223117 від 15.09.2021 (форма "Р") на суму 9 072 546 грн., в т.ч.: податок - 6 048 364 грн., штрафні санкції - 3 024 182 грн.;
- №302/32-00-04-02-0-36-41223117 від 15.09.2021 (форма "В4") на суму завищення від`ємного значення 1 469 233 грн.
Вищевказані податкові повідомлення-рішення направлено на адресу ТОВ «Фірма «Фідея» поштою 15 вересня 2021 року та отримані адресатом - 30 вересня 2021 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» вважає, що вказані податкові повідомлення - рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків були винесені за відсутності правових підстав для їх винесення, у зв`язку із чим звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Положення статті 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
Згідно зі статтею 36 Податкового кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до статті 46.1 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація, розрахунок, звіт - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Порядок та умови оподаткування податком на додану вартість встановлено Розділом V Податкового кодексу України.
Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Абзацом першим пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Пунктом 200.4 статі 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами 2-6 пункту 201.3 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:
покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;
покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.
Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.
Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У пункті 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду»
Судом встановлено, що ТОВ «Фірма «Фідея» на порушення 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, включено до складу податкового кредиту (графа 5, рядок року 17 «уточнений показник») уточнюючого розрахунку з ПДВ за квітень 2021 р. суми податку по податкових накладних не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 7 517 597 грн., що призвело до завищення податкового кредиту за квітень 2021 року на 7 517 597 грн., що в свою чергу призвело до заниження податку на додану вартість за квітень 2021 року на 6 048 364 грн. та до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на суму 1 469 233 грн.
В той же час, відповідно до пункту 201.10 ст. 201 ПК України, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи, що протягом судового розгляду справи відповідач довів правомірність оскаржуваних рішень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея".
Згідно вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 04 лютого 2022 року.

Суддя В.М. Олійник