Справа № 380/3743/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3743/22
У Х В А Л А

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

16 лютого 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Клименко О.М., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника позивача від 15 лютого 2022 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі № 380/3743/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМ ТРЕЙД-ІНВЕСТ» (вул. Смаль-Стоцького, 1, м. Львів, 79018) до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79028) про визнання протиправними та скасування наказів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМ ТРЕЙД-ІНВЕСТ» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати наказ від 20.10.2021 № 132 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОККО-Рітейл» () Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 14.02.2022 № 18 «Про внесення змін до наказу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.10.2021 № 132» Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79028, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ідентифікаційний код 44045187) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМ ТРЕЙД-ІНВЕСТ» (79018, Львівська область, місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, ідентифікаційний код 30841082) судові витрати.

Ухвалою судді від 15 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче провадження.

15 лютого 2022 року від представника позивача через систему «Електронний суд» суду надійшло клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Указане клопотання мотивоване тим, що оскаржувані накази Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 132 від 20 жовтня 2021 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ ()» (далі Наказ № 132) та № 18 від 14 лютого 2022 року «Про внесення змін до наказу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.10.2021 № 132» (далі Наказ № 18) винесені відповідачем під час дії мораторію на проведення, зокрема, документальних планових виїзних перевірок, встановленого Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», а відтак мають ознаки очевидної протиправності. Разом з тим оскарження Наказу № 132 та Наказу № 18 на проведення документальної планової виїзної перевірки не зупиняє їх дії та не має наслідком неможливість проведення такої перевірки. В той же час у разі проведення контролюючим органом перевірки на підставі оскаржуваних наказів, захист прав позивача стане неможливим, оскільки мета проведення перевірки буде досягнута, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМ ТРЕЙД-ІНВЕСТ» втратить право на подальше оскарження цих наказів. У разі допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки позивач не зможе захистити своє порушене право в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У свою чергу, застосування такого способу захисту як недопуск до перевірки посадових осіб контролюючого органу в період розгляду судом адміністративного позову про оскарження наказів на перевірку спричинить негативні наслідки у вигляді безумовного застосування до позивача адміністративного арешту майна в порядку, визначеному статтею 94 Податкового кодексу України, що істотно ускладнить можливість вільного провадження господарської діяльності.

Вказане, на переконання позивача, у сукупності, свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних наказів, може істотно ускладнити (унеможливити) ефективний захист та/або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМ ТРЕЙД-ІНВЕСТ», за захистом яких він звернувся до суду із цим позовом. Лише наслідки проведення перевірки у період оскарження у судовому порядку рішення про її призначення та до вирішення питання про законність цього рішення, у вигляді податкового повідомлення-рішення, призведуть до чергового порушення прав позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат (ініціювання нових судових процесів), що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 150 КАС України є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних наказів обумовлюється тим, що іншого способу забезпечення дотримання прав та інтересів платника податків, до винесення судом рішення по суті спору, законодавством не передбачено.

Водночас вжиття судом заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реалізації суб`єктом владних повноважень його функцій ані під час, ані після розгляду спору по суті. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваних наказів є тимчасовим заходом, не вирішує спір по суті та не є втручанням у діяльність суб`єкта владних повноважень, оскільки можливість вжиття такого заходу прямо передбачена процесуальним законодавством.

Із урахуванням наведеного, представник позивача просить суд зупинити дію наказів Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.10.2021 № 132 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» ()» та від 14.02.2022 № 18 «Про внесення змін до наказу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.10.2021 № 132» до набрання законної сили рішенням суду у справі № 380/3743/22.

Вирішуючи клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою-третьою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами четвертою шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм вказує, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Предметом оскарження у цій справі є накази Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 132 від 20 жовтня 2021 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ ()» та № 18 від 14 лютого 2022 року «Про внесення змін до наказу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.10.2021 № 132».

Наказом № 132 визначено провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» (2) з 17 листопада 2021 року тривалістю 30 робочих днів за період діяльності з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року, з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням покладено на органи державної податкової служби, та за період діяльності з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Наказом № 18 визначено пункт 1 Наказу № 132 викласти у такій редакції: « 1. Провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЕКСІМ ТРЕЙД-ІНВЕСТ» (попередня назва ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ») () з 16 лютого 2022 року тривалістю 30 робочих днів».

Позивач не погоджується із винесеними наказами, вважає їх необґрунтованими і протиправними, такими, що прямо порушують його права та інтереси, а тому звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Відповідно до пункту 77.6 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України визначено, що в разі якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу, може бути застосовано арешт майна.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).

Відтак оскарження наказу на проведення фактичної перевірки не зупиняє його дії та не має наслідком неможливість її проведення. При цьому саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення щодо себе заходів податкового контролю.

Недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, навіть за умови одночасного оскарження наказу про її проведення до суду, потягне за собою несприятливі наслідки у вигляді застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 Податкового кодексу України).

Разом з тим проведення перевірки у період оскарження у судовому порядку рішення про її призначення та до вирішення питання про законність цього рішення є нівелюванням згаданого права платника податку.

Таким чином, у разі проведення перевірки позивача на підставі оскаржених наказів, до ухвалення судом рішення у цій адміністративній справі, матиме місце небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на це суд визнає обґрунтованими доводи представника позивача про те, що в разі проведення контролюючим органом перевірки на підставі оскаржених наказів, захист прав позивача стане неможливим, оскільки мета проведення перевірки буде досягнута. Вказане у сукупності, свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМ ТРЕЙД-ІНВЕСТ» до ухвалення судом рішення в цій адміністративній справі.

За таких обставин задоволення клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржених наказів відповідача до ухвалення судом рішення в адміністративній справі відповідає предмету позову є співмірним з позовними вимогами, при цьому не унеможливлює здійснення відповідачем його функцій та повноважень.

Суд враховує, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних наказів обумовлюється тим, що іншого способу забезпечення дотримання прав та інтересів платника податків, до винесення судом рішення по суті спору, законодавством не передбачено.

Крім того, забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржених індивідуальних актів відповідає предмету адміністративного позову та водночас вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, тому обраний заявником спосіб забезпечення позову відповідає вимогам статті 150 КАС України. Отже, зупинення дії наказу про проведення перевірки контролюючим органом є достатнім засобом захисту для позивача в межах спірних правовідносин та, водночас, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті до закінчення розгляду справи. При цьому ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову про зупинення дії наказу не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово зупиняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Такий підхід до вирішення клопотання про зупинення дії наказу контролюючого органу про призначення перевірки платника податку в разі його оскарження до суду відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, що висловлена в постановах від 13.02.2019 у справі № 813/112/18, від 27.03.2019 у справі № 0440/5193/18, від 30.01.2020 у справі № 460/607/19. Верховний Суд розтлумачив положення Податкового кодексу України в контексті застосування адміністративним судом заходів забезпечення позову таким чином: платник податку має право не погодитися з рішенням контролюючого органу про призначення перевірки та оскаржити таке до суду; проведення перевірки у період оскарження в судовому порядку рішення про її призначення та до вирішення питання про законність цього рішення є нівелюванням зазначеного права платника податку.

В той же час судом не враховуються доводи представника позивача про ознаки очевидної протиправності оскаржуваних наказів відповідача, на які він посилається, як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним. Крім того, безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень можуть справляти певний вплив на особу. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Разом з тим суд звертає увагу на те, що фактичні обставини справи, зокрема, встановлення правомірності чи неправомірності (протиправності) оскаржуваних наказів відповідача про проведення перевірки підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що клопотання представника позивача від 15 лютого 2022 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі № 380/3743/22 належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача від 15 лютого 2022 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі № 380/3743/22 задовольнити.

Зупинити дію наказів Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 132 від 20 жовтня 2021 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ ()» та № 18 від 14 лютого 2022 року «Про внесення змін до наказу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.10.2021 № 132» до набрання законної сили рішенням суду у справі № 380/3743/22.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2022 року.

Суддя Клименко О.М.