Справа № 160/2713/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 лютого 2022 року Справа 160/2713/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного виконавця (заступник начальника) Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мартиновської Ірини Миколаївни про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до державного виконавця (заступник начальника) Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мартиновської Ірини Миколаївни, в якому позивач просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця (заступника начальника) Індустріальної державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мартиновської Ірини Миколаївни відносно звернення стягнення, стягнення, реалізації нерухомого майна належного боржнику у виконавчому провадженні № 64384668;

- визнати протиправною та скасувати винесену державним виконавцем (заступником начальника) Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мартиновською Іриною Миколаївною постанову від 21.01.2022 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювати для участі у виконавчому провадженні № 64384668.

Одночасно з позовною заявою, подано заяву про забезпечення позову.

За приписами ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Всупереч вищевказаній нормі у позовній заяві не зазначено: адреси електронної пошти позивача та офіційної електронної пошти відповідача; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) - відповідача.

Частиною 1 статті 287 КАС України закріплено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Сторонами в адміністративному процесі, відповідно до ч.1 ст.46 КАС України, є позивач та відповідач.

Згідно з п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За приписами ч.3 ст.287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Частиною 1 статті 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів від 02.06.2016 року №1403-VIII визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві); відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

За таких обставин, позивачу слід визначитись із складом відповідачів у даній справі, з урахуванням вимог ч.3 ст.287 КАС України.

Також слід зазначити, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

У відповідності до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, у вказаних позовних вимогах не конкретизовано про які конкретно неправомірні дії державного виконавця (заступника начальника) Індустріальної і державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мартиновської Ірини Миколаївни йде мова та коли такі дії останньою були вчинені неправомірно відносно звернення стягнення, стягнення, реалізації нерухомого майна належного боржнику у виконавчому провадженні № 64384668.

При цьому, слід наголосити, що вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил, встановлених процесуальним законодавством і узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

Згідно із частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч.1 ст.287 КАС України).

Частиною 2 статті 287 КАС України встановлено, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Так, із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати протиправними та скасувати постанову державного виконавця (заступником начальника) Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мартиновської Ірини Миколаївни від 21.01.2022 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювати для участі у виконавчому провадженні № 64384668. Про вказану постанову, як зазначено позивачем у позовній заяві він дізнався 26.01.2022 року, отримавши її поштою, а тому до суду звернувся лише 04.02.2022 року. Тобто, вказані обставини свідчать про порушення позивачем строків звернення до суду, встановлених статтею 287 КАС України. При цьому, позивачем не подано заяву та не ставиться питання про поновлення строків звернення до суду. Крім того, позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вказаного в означеній позовній заяві.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1 ст.123 КАС України).

Позивачу слід врахувати, що відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Окрім вказаного слід також зазначити, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.94 КАС України).

Згідно з ч.2, 4, 5 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Перевіривши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що додані до позовної заяви копії документів для відповідача не засвідчені належним чином.

Суд вважає, що вказані обставини не відповідають змісту норм статей 160, 161 КАС України. Положення вказаних норм не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим, недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону та є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви із зазначенням адреси електронної пошти позивача, офіційної електронної адреси відповідача, та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) або реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) - відповідача, а також, із визначенням належного відповідача (відповідачів) у даній справі відповідно до вимог ч.3 ст.287 КАС України та уточненим змістом позовних вимог (відповідно до кількості учасників справи);

- всіх наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (відповідно до кількості учасників справи);

- належним чином завірених додатків до примірника уточненої позовної заяви (в т.ч. додатків, які були додані до позовної заяви від 04.02.2022 року) для суду та інших учасників справи;

- обґрунтування підстав поважності пропуску звернення до суду, у разі необхідності подання заяви із зазначенням підстав для поновлення такого строку та подання відповідних доказів.

Щодо заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 2 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З системного аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що питання про забезпечення позову розглядається судом тільки у випадках: 1) якщо відкрито провадження по справі за позовом заявника та здійснюється розгляд справи; 2) якщо позов не поданий, а заявник вказує у заяві про забезпечення позову про намір подати позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи, що провадження по справі за позовом ОСОБА_1 не відкрито та розгляд справи №160/2713/22 у Дніпропетровському окружного адміністративному суді не здійснюється, тобто в провадженні суду першої інстанції справа не перебуває.

З огляду на вищевикладені норми, суд приходить до висновку, що положеннями статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено розгляд заяви про забезпечення позову якщо провадження у справі не відкрито та позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із чим, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного виконавця (заступник начальника) Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мартиновської Ірини Миколаївни про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови залишити без руху.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику без розгляду.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тулянцева