Справа № 490/213/22
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/213/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Центральним районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі - Павленко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 07.12.2021 р.

При цьому просив поновити строк оскарження постанови, оскільки в день складання постанови він її не отримав, в порушення вимог ст. 285 КУпАП, у триденний строк вона йому не направлена, і тільки 10.01.2022 року отримав її неофіційним шляхом.

Протоколом автоматизованого розподілу від 11.01.2022 року даний позов переданий на розгляд судді Черенковій Н.П., та отриманий останньою 17.01.2022 року ( нарадча кімната з 12.01.-17.01).

Ухвалою від 17.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадженняз визначенням дати судового засідання 10.02.2022 року.

При цьому, в ухвалі зазначено, що позивач має 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

08.02.2022 року від відповідача надійшов відзив, у якому просив позов залишити без розгляду, посилаючись на наступне.

Матеріалами справи спростовано посилання ОСОБА_1 про те, що розгляд справи і постанова винесена без його участі та йому не надавався примірник, однак він відмовився від його отримання.

У відповідності до приписів ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано на протязі 10 днів з дня винесення постанови. Оскільки строк подачі позову сплив 17.12.2021 року, і просили залишити позов без розгляду.

При цьому, сам позивач в межах строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення, активно займався діями щодо притягнення поліцейських, які приймали таке рішення до кримінальної відповідальності, про що свідчить його заява про вчинене кримінальне правопорушення відносно поліцейських 09.12.2021 року.

У зв`язку з надходженням відзиву, слухання справи відкладено на 17.02.2022 року.

11.02.2022 року адвокатом позивача Ярошевським Г.В. направлена відповідь на відзив наступного змісту.

Відповідно до ст. 121 ч.1 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, якщо визнає причини пропуску поважними.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав.

Наполягає на тому, що в день складання постанова не вручалась, та в порушення вимог ст. 285 ч.1 КУпАп не надсилалась, отримана неофіційним шляхом та незавірена 10 січня 2022 року, тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду та наявні підстави для поновлення строку оскарження.

Сторони до судового засідання не з`явились. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Адвокатом Ярошевським Г.В. надана заява про розгляд справи у їх відсутності.

Заяв, клопотань від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 286 ч. 2 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Відповідно до приписів п. 5 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до положень п.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди повинні перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.12.2019 по справі № 9901/325/19.

07.12.2021 року складений протокол про адміністративне затримання АЗ № 170385/3 за ч.1 ст. 178 КУпАп, в якому наявна відмітка про відмову від підпису ОСОБА_1 . Протокол не містить даних про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП.

У відповідності до приписів ст. 256 КУпАП, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться відмітка про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За ч.ч.2,3 ст.261 КУпАП, про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання і власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений орган.

Органи, правомочні здійснювати адміністративні затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

За приписами ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед іншого, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися правовою допомогою, тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ст. 277 КУпАП ч.2, справи про адміністративні правопорушення за ст. 178 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.02.2022 року повідомила, що постанова не направлялась ОСОБА_1 , оскільки складалась у його присутності.

Однак, у постанові наявні відомості про те, що примірник постанови ГАБ № 076 ОСОБА_1 в день її складання- 07.12.2021 року не отримав.

Відсутні дані про розгляд справи у присутності ОСОБА_1 , та відсутні дані про повідомлення його про час та розгляд адміністративної справи.

При цьому, відповідачем не спростовано, що постанова ОСОБА_1 отримана 10.01.2022 року, тоді як обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.( ч.2 ст. 77 КАС України).

За вказаних обставин, суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 121, 286, 294 КАС України,суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити пропущений позивачем ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови ГАБ № 544924 від 07.123.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвала оскаржується в порядку ст.ст. 293-297 КАС України.

Суддя Черенкова Н.П.