Справа № 420/23016/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 28 вересня 2021 року №Ф-11288-51.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, а позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований тим, що позивач з 2006 року зареєстрований, як фізична-особа підприємець, однак фактично з 2008 року не здійснює підприємницьку діяльність, доходу від підприємницької діяльності та будь-яких доходів не отримував, звітів не подавав, доходу від підприємницької діяльності не отримував, в тому числі і не сплачував відповідних внесків. Крім того, позивач зазначає, що податковим органом не проводилася перевірка позивача та позивач не отримував акт перевірки щодо заборгованості по ЄСВ, у зв`язку із чим оскаржувана вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Відзив на адміністративний позов обґрунтований відповідачем тим, що за позивачем рахується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який має бути сплачений позивачем. Згідно ІКП по платежу 71040000 станом на 31.01.2021 року проведено нарахування позивачу єдиного внеску у сумі 37788,74 грн., у т.ч. 09.02.2018 року 8448 грн. розраховано суму єдиного внеску за 2017 рік; 19.04.2018 року 2457,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 1 квартал 2018 року; 19.07.2018 року 2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 2 квартал 2018 року; 19.10.2018 року -2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 3 квартал 2018 року; 21.01.2019 року 2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 4 квартал 2018 року; 19.04.2019 року 2754,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 1 квартал 2019 року; 19.07.2019 року 2754,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 2 квартал 2019 року; 21.10.2019 року 2754,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 3 квартал 2019 року; 20.01.2020 року 2754,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 4 квартал 2019 року; 21.04.2020 року 2078,12 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 1 квартал 2020 року; 20.07.2020 року 1039,06 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 2 квартал 2020 року; 19.10.2020 року -3178,12 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 3 квартал 2020 року; 19.01.2021 року 2200 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т.ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 4 квартал 2020 року. Таким чином, відповідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості позивача станом на 31.01.2021 року становить 37788,74 грн.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, заперечення відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 10 липня 2006 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності за КВЕД 52.27.2 роздрібна торгівля продовольчими товарами що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (аркуш справи 12).

Позивач зазначає в позові, що ним фактично припинено здійснення підприємницької діяльності ще в 2008 році, доходу від підприємницької діяльності та будь-яких доходів не отримував, звітів не подавав, доходу від підприємницької діяльності не отримував, в тому числі і не сплачував відповідних внесків.

Однак, 29 жовтня 2021 року позивач отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11288-51 від 28 вересня 2021 року, відповідно якої недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 37788,74 грн.

При цьому, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.11.2021 року на підставі власного рішення внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (аркуш справи 13).

Враховуючи не здійснення підприємницької діяльності та не отримуючи доходу від здійснення підприємницької діяльності, позивач вважає, що не має сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Взяття на облік осіб, зазначених: у пунктах 1, 4 частини першої статті 4 цього Закону, на яких поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», - здійснюється на підставі відомостей про державну реєстрацію створення юридичної особи та її відокремленого підрозділу, відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації, представництва, філії іноземної благодійної організації, державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, скасування державної реєстрації їх припинення, наданих згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у день отримання зазначених відомостей.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час прийняття оскаржуваної вимоги позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, тобто був платником єдиного внеску.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 8 ст. 9, ч. 1 ст. 7 , ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Таким чином, незалежно від отримання позивачем як фізичною особою підприємцем доходу, або не отримання такого доходу, незалежно від здійснення позивачем фактично підприємницької діяльності, або не здійснення такої діяльності, він має сплачувати єдиний внесок, як фізична особа підприємець.

Відповідно до п. 1, абз. 2 п. 2, п. 3 розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

З аналізу змісту вищенаведених норм вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1, ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

З наданої до суду відповідачем інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вбачається, що у позивача за період 2018-2021 років наявна заборгованість зі сплати ЄСВ в розмірі 37788,74 грн.

Враховуючи те, що позивач станом на 28.09.2021 року був платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та мав заборгованість зі сплати вказаного внеску, суд вважає оскаржувану вимогу Головного управління ДПС в Одеській області від 28 вересня 2021 року №Ф-11288-51 про сплату боргу (недоїмки) правомірною та такою, що скасуванню не підлягає.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на не проведення відповідачем перевірки позивача, оскільки податкова вимога сформована відповідачем саме на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів, а не за результатами проведеної перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 28 вересня 2021 року №Ф-11288-51 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.