Справа № 380/22950/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач-1, Головне управління ПФУ в Чернівецькій області) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-2, Головне управління ПФУ у Львівській області), у якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за особовим рахунком № НОМЕР_1 від 21.09.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

1) до страхового стажу з 30.05.1995 року по 05.12.1998 року на посаді тесляра-бетонника та з 01.10.2004 року по 31.01.2005 року на посаді облицювальника-плиточника в ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" (у 1993 році - АТ закритого типу "Артіль старателів "Полюс");

2) до стажу роботи (страхового) за Списком № 2 з 20.03.2000 року по 05.05.2003 року, з 24.06.2004 року по 30.09.2004 року, з 06.04.2007 року по 17.02.2015 року на посадах маляра в ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити (обчислити) і виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 14 вересня 2021 року із урахуванням довідки № 256 від 10.03.2015 р. про заробітну плату (дохід) з 2000 р. по 2003 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", довідки № 257 від 10.03.2015 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2005 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", довідки № 258 від 10.03.2015 р. про заробітну плату (дохід) з 2007 р. по 2010 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", довідки № 259 від 10.03.2015 р. про заробітну плату (дохід) з 2011 р. по 2015 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення № 16 від 21.09.2021 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах. Відмову вмотивовано тим, що 12 років і 6 місяців стажу роботи позивача не зараховано до пільгового стажу з огляду на відсутність інформації про результати атестації робочих місць. Позивач вважає, що ним до заяви про призначення пенсії надано достатні документи для підтвердження стажу роботи на посадах, які надають право на призначення пенсії на пільгових умовах відтак звернувся до суду за захистом права на призначення пенсії.

Ухвалою від 07.12.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 190132 від 31.12.2021), у якому проти позову заперечив. В обґрунтування зазначив, що робота в особливо шкідливих умовах після 21 серпня 1992 року зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджено результатами атестації робочого місця. Вказує на те, що позивачем при поданні заяви про призначення пенсії не долучено Переліку посад та професій, які підлягають атестації за умовами праці, також не надано наказів на проведення атестації робочого місця, карти умов праці тощо. Відповідач-2 стверджує, що оскільки накази проведення атестації на ЗАТ «Золотодобувній компанії «Полюс»» не надано, відтак періоди роботи позивача з 20.03.200 по 05.05.2003, з 24.06.2004 по 01.10.2004 і з 06.04.2007 по 17.02.2015 за професією маляр не підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача. Також зазначив, що період роботи на території держав учасниць СНД, починаючи з 01.01.2004 можливо зарахувати до страхового стажу на підставі довідок про заробітну плату, в яких можливо зарахувати до страхового стажу на підставі довідок про заробітну плату, в яких наявна інформація про сплату страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць СНД. Вказав, що інформація, наведена у наданих позивачем довідках № 256, № 257, № 258, № 259, виданих ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс» потребує додаткового уточнення факту сплати страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації з січня 2004 року по грудень 2015 року, а за період з грудня 1998 року по січень 2004 року первинними документами. Відтак відповідачем-2 направлено запит до Пенсійного фонду Російської Федерації щодо проведення зустрічної перевірки пільгового стажу роботи позивача. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Також просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Оскільки вказане клопотання відповідача не відповідає загальним вимогам до форми та змісту будь-якої письмової заяви чи клопотання, встановленим статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України, таке судом не розглядається.

На адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 2112 від 10.01.2022) у якій заперечив доводи відповідача, з підстав, аналогічних тим, які викладені в позовній заяві. Серед іншого вказав, що інформація про сплату страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць СНД відображена у наданих позивачем документах. Просив задовольнити позов повністю.

Від відповідача-2 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 9696 від 03.02.2022) у якому навів заперечення аналогічні тим, які викладені у відзиві.

Від відповідача-1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 13930 від 14.02.2022) у якому проти позову заперечив. Вказав, що при опрацюванні наданих позивачем документів відповідачем-1 розраховано стаж позивач, який склав 21 рік 3 місяці 29 днів. Зазначив, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 20.03.2000 по 05.05.2003, з 24.06.2004 по 01.10.2004, з 06.04.2007 по 17.02.2015, оскільки відсутня інформація про результати проведення атестації робочих місць. Відтак Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області стверджує, що ознаки протиправності в його діях відсутні. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх. № 13996 від 14.02.2022) відповідача-1, у якому спростував доводи останнього. Не погодився з вибірковим застосуванням норм пенсійного законодавства відповідачем-1.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 22.07.1982 позивач, ОСОБА_1 , працював, зокрема, з 30.05.1995 по 05.12.1998 працював у старательній артелі «Полюс» (Російська федерація) теслярем-бетонщиком; з 20.03.2000 по 05.05.2003 у ЗАО «Полюс» маляром (Російська федерація); з 24.06.2004 по 30.09.2004 у ЗАО «Полюс» (Російська федерація) маляром на ремонтно-будівельній дільниці; з 01.10.2004 по 31.01.2005 у ЗАО «Полюс» (Російська федерація) облицювальником-плиточником на базі «Северная» (Російська федерація); з 06.04.2007 по 07.06.2007 по 17.02.2015 у Олімпіадінському гірсько-збагачувальному комбінаті (Російська федерація) маляром.

ОСОБА_1 13.09.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 16 від 21.09.2021 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Відмову обґрунтовано тим, що необхідний страховий стаж для призначення пенсії позивачу становить 28 років, з них: 12 років і 6 місяців пільгового стажу на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначеним пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До пільгового стажу позивача не зараховано період роботи згідно з довідкою від 10.03.2015 № 155, оскільки відсутня інформація про результати атестації робочих місць за умовами праці та посада, зазначена в довідці не передбачена Списками 1, 2, затвердженими Постановою КМ СРСР від 26.01.1991 № 10.

Разом з тим, з довідки від 10.03.2015 № 155 слідує, що позивач повний робочий день повний робочий тиждень працював у закритому акціонерному товаристві «Золотодобувна компанія «Полюс»» у виробництві та на посадах, передбачених Списками 1, 2, затвердженими постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 для призначення пенсій на пільгових умовах і в пільговому розмірі, зокрема на посадах: тесляра-бетонщика (з 30.05.1995 по 31.12.1998), маляра (з 20.03.2000 по 05.05.2003, з 24.06.2004 по 26.06.2004), облицювальника-плиточника (з 01.10.2004 по 31.01.2005), маляра (з 06.04.2007 по 17.02.2015).

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, статті 23 Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України слідує, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV з наступними змінами та доповненнями, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років (ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV).

Як передбачено частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій вказаної статті. Розміри пенсій для осіб, визначених вказаною статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 зазначеного Закону.

Пунктом 2 частини другої згаданої статті встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності) (п. 23 Порядку № 637).

Згідно із записами в трудовій книжці позивача він працював, зокрема:

- з 30.05.1995 по 05.12.1998 у старательній артелі «Полюс» (Російська федерація) теслярем-бетонщиком;

- з 20.03.2000 по 05.05.2003 у ЗАТ «Полюс» маляром (Російська федерація);

- з 24.06.2004 по 30.09.2004 у ЗАТ «Полюс» (Російська федерація) маляром на ремонтно-будівельній дільниці;

- з 01.10.2004 по 31.01.2005 у ЗАТ «Полюс» (Російська федерація) облицювальником-плиточником на базі «Северная» (Російська федерація);

- з 06.04.2007 по 17.02.2015 у Олімпіадінському гірсько-збагачувальному комбінаті (Російська федерація) маляром.

Щодо періодів роботи ОСОБА_1 з 30.05.1995 по 05.12.1998, з 20.03.2000 по 05.05.2003, з 24.06.2004 по 30.09.2004, з 01.10.2004 по 31.01.2005, з 06.04.2007 по 17.02.2015 у старательній артелі «Полюс», ЗАТ «Полюс», Олімпіадінському гірсько-збагачувальному комбінаті суд зазначає таке.

Відповідачем не оспорюється, що на підтвердження вказаного періоду роботи позивачем подано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.07.1982, де зроблено записи № 14-26, а також довідкою № 155 від 10.03.2015 (уточнююча довідка), виданою Закритим акціонерним товариством «Золотодобувна компанія «Полюс»».

У вказаній довідці йдеться про те, що вона видана позивачу про те, що він повний робочий день повний робочий тиждень працював у закритому акціонерному товаристві «Золотодобувна компанія «Полюс»» у виробництві та на посадах, передбачених Списками 1, 2, затвердженими постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 для призначення пенсій на пільгових умовах і в пільговому розмірі, зокрема на посадах: тесляра-бетонщика (з 30.05.1995 по 31.12.1998), маляра (з 20.03.2000 по 05.05.2003, з 24.06.2004 по 26.06.2004), облицювальника-плиточника (з 01.10.2004 по 31.01.2005), маляра (з 06.04.2007 по 17.02.2015). Довідка видана на підставі статуту ЗАТ «Артіль старателів «Полюс»» від 20.06.1996, статуту ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс»» рег. № 86 від 27.03.2002, Ліцензії на право користування надрами КРР 00085 БЕ від 21.12.1993, КРР 00198 БЕ від 11.08.1994, КРР 00120 БЕ від 18.02.1994, наказу від 01.03.1996 Про структуру виробничих підрозділів АТ АС «Полюс», свідоцтва про реєстрацію виробничих об`єктів, Положення про вахтовий метод організації роботи в ЗАТ «Полюс», особистої картки Т-2, особових рахунків 1995-2015 років, наказів за період з 1996 по 2015 роки, штатного розпису.

Водночас, відповідачем-1 у оскаржуваному рішенні заперечується робота позивача на посадах, які дають право на пільгове призначення пенсії, оскільки відсутня інформація про результати атестації робочих місць, та посади не передбачені Списками 1, 2, затвердженими Постановою КМ СРСР від 26.01.1991 № 10.

Суд критично оцінює такі твердження відповідача з огляду на те, що позивачем було додано до заяви такі первинні документи: уточнюючу довідку від 10.03.2015 № 155 про характер праці, наказ ЗАТ «Полюс» про проведення атестації робочих місць від 01.11.2008 № 813а, протокол атестації робочих місць за умовами праці в ЗАТ «Полюс» № 1 від 25.11.2011, наказ № 288/2-п від 30.11.2011 про завершення атестації робочих місць у ЗАТ «Полюс», довідки про заробітну плату позивача 2000-2003 роки, 2004-2005 роки, за 2007-2015 роки.

Правовідносини подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регулюються Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пп. 2 п. 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком, разом з іншими, додаються документи: про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Разом з цим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (ст. 62 Закону № 1788-XII, п. 1 Порядку № 637).

Відповідачем не оспорюється те, що ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії долучено копію трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.07.1982.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 11 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14.01.1993), документи, видані з метою реалізації цієї Угоди на території однієї Сторони за встановленою формою, або їх копії, засвідчені в установленому порядку, приймаються на території іншої Сторони без легалізації.

З огляду на наведене суд відхилює твердження відповідача про необхідність долучення до заяви про призначення пенсії лише оригіналу трудової книжки для зарахування страхового стажу, оскільки такі суперечать положенням абз. 2 п. 2.23. Порядку № 22-1.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1-3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 4 Закону № 1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України та складається поряд з національним законодавством, із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (пп. 13 п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23.07.2014).

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14.01.1993) встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. При цьому, згідно зі ст. 7 цієї Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (ст. 5).

Згідно з ч. 2 ст. 6 цієї Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою. При цьому, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (ст. 11 Угоди), а Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання вживати необхідних заходів до встановлення обставин, що мають вирішальне значення для визначення права на пенсію (ст. 10 Угоди).

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 22.07.1982 та до періодів роботи ОСОБА_1 на території Російської Федерації належать:

- з 30.05.1995 по 05.12.1998 у старательній артелі «Полюс» (Російська федерація) теслярем-бетонщиком;

- з 20.03.2000 по 05.05.2003 у ЗАТ «Полюс» маляром (Російська федерація);

- з 24.06.2004 по 30.09.2004 у ЗАТ «Полюс» (Російська федерація) маляром на ремонтно-будівельній дільниці;

- з 01.10.2004 по 31.01.2005 у ЗАТ «Полюс» (Російська федерація) облицювальником-плиточником на базі «Северная» (Російська федерація);

- з 06.04.2007 по 17.02.2015 у Олімпіадінському гірсько-збагачувальному комбінаті (Російська федерація) маляром.

Відповідно до наявних у матеріалах справи письмових доказів ЗАТ «Полюс» знаходяться на території Російської Федерації. Вказане не заперечується відповідачами.

Відтак поряд з нормами національного законодавства підлягають застосуванню норми міжнародних договорів.

Для підтвердження періодів роботи в ЗАТ «Полюс», що підлягають зарахуванню до загального страхового стажу, відповідачу було надано такі документи:

уточнюючу довідку від 10.03.2015 № 155 про характер праці, наказ ЗАТ «Полюс» про проведення атестації робочих місць від 01.11.2008 № 813а, протокол атестації робочих місць за умовами праці в ЗАТ «Полюс» № 1 від 25.11.2011, наказ № 288/2-п від 30.11.2011 про завершення атестації робочих місць у ЗАТ «Полюс», довідки про заробітну плату позивача 2000-2003 роки, 2004-2005 роки, за 2007-2015 роки.

Вказана обставина визнається відповідачем та копії таких документів долучено до матеріалів справи.

Таким чином, наданими відповідачу документами підтверджується факт роботи ОСОБА_1 на посадах в ЗАТ «Полюс» та зайнятість позивача за відповідними професіями.

У зв`язку із цим стаж роботи ОСОБА_1 з 30.05.1995 по 05.12.1998, з 20.03.2000 по 05.05.2003, з 24.06.2004 по 30.09.2004, з 01.10.2004 по 31.01.2005, з 06.04.2007 по 17.02.2015 підлягає зарахуванню до загального страхового стажу позивача.

Суд також наголошує, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Суд при розгляді справи враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Суд критично оцінює посилання в оскаржуваному рішенні відповідача-1 про те, що посади, на яких працював позивач (а саме: тесляр-бетонщик, маляр, облицювальник-плиточник) не передбачені Списками 1, 2, затвердженими Постановою КМ СРСР від 26.01.1991 № 10, з огляду на включення вказаних професій у Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 № 2040200а-16671 «Теслярі, зайняті в цехах ремонту металургійних печей на гарячому ремонті металургійних агрегатів», за № 2290100а-13450 «Маляри, маляри-пульверизаторники, маляри-штукатури», за № 2290100а-15220 «Облицювальники-плиточники».

Щодо зарахування заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 за вказані вище періоди роботи суд зазначає таке.

Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 встановлено правила обчислення розміру пенсій.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. Цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26.03.2008 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13.03.1992 встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Таким чином, з огляду на те, що періоди роботи позивача зокрема на посадах: тесляра-бетонщика (з 30.05.1995 по 31.12.1998), маляра (з 20.03.2000 по 05.05.2003, з 24.06.2004 по 26.06.2004), облицювальника-плиточника (з 01.10.2004 по 31.01.2005), маляра (з 06.04.2007 по 17.02.2015) зараховуються до загального страхового стажу ОСОБА_1 та дає право на призначення йому пенсії за віком, то, відповідно, і обчислення пенсії проводиться із заробітку (доходу) за такі періоди роботи.

Розмір заробітної плати (доходу) за вищевказані періоди підтверджується довідками, наданими відповідачу, які також долучено до матеріалів справи. Зокрема: довідками № 256 від 10.03.2015 про заробітну плату (дохід) з 2000 р. по 2003 р., № 257 від 10.03.2015 про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2005 р., № 258 від 10.03.2015 про заробітну плату (дохід) з 2007 р. по 2010 р., № 259 від 10.03.2015 про заробітну плату (дохід) з 2011 р. по 2015 р., виданими ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс». Вказані довідки про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2015 рік підписані комісією (яка складається з головного інженера підприємства, секретаря, начальника відділу кадрів, голови профспілки та інших членів комісії) та завірені печаткою підприємства.

У кожній із наданих відповідачу довідці про заробітну плату (дохід) за 2000-2015 роки вказано те, що підставою їх видачі є особові рахунки та з нарахованих сум здійснено відрахування у Пенсійний Фонд за встановленими тарифами, також не включено виплати одноразового характеру.

Відтак позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаній у довідках.

Таким чином, під час обчислення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 підлягає врахуванню також заробітна плата (дохід) за вказані періоди роботи, як це передбачено ч. 3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Ураховуючи наведене, виходячи з того, що позивач станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг 55 років, мав страховий стаж не менше 27 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на роботах, передбачених списком № 1, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо дня, з якого позивачу належить призначити пенсію, суд зазначає таке.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 83 Закону № 1788-XII пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Судом встановлено, що 30.05.2019 позивачу виповнилося 55 років, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 13.09.2021, що не заперечується відповідачем, то пенсію за віком на пільгових умовах слід призначити саме з 13.09.2021.

Позивач також просить зобов`язати відповідача-2 виплачувати в подальшому йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з цим, право позивача порушене не відмовою у виплаті призначеної пенсії в подальшому, а протиправною бездіяльністю щодо непризначення останньому пенсії на пільгових умовах. Суд вважає за доцільне зазначити, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки призначення пенсійної виплати станом на момент розгляду справи не здійснено. При цьому суд виходить з того, що судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані або оспорювані права; відповідне порушення має мати місце на момент розгляду справи судом, адже судовими актами не можуть регулюватись відносини на майбутнє.

Тому така вимога позивача задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень вказаної Конвенції.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що судовий збір за подання позивачем позовної заяви (одна вимога немайнового характеру) становить 908,00 грн. Згідно з квитанцією № 0.0..1 від 02.12.2021 позивач сплатив судовий збір в розмірі 2724,00 грн.

Таким чином, позивач сплатив судовий збір в більшому розмірі.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивач має право подати клопотання про повернення судового збору у зв`язку з внесенням його в більшому розмірі.

Оскільки відповідачами у цій справі є Головне управління ПФУ в Чернівецькій області та Головне управління ПФУ у Львівській області судові витрати у вигляді судового збору, що сплачений позивачем на суму 908,00 грн слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у розмірі 454,00 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002 м. Чернівці площа Центральна 3; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; код ЄДРОПУ 13814885) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за особовим рахунком № НОМЕР_1 від 21.09.2021 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

1) до страхового стажу з 30.05.1995 року по 05.12.1998 року на посаді тесляра-бетонника та з 01.10.2004 року по 31.01.2005 року на посаді облицювальника-плиточника в ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" (у 1993 році - АТ закритого типу "Артіль старателів "Полюс");

2) до стажу роботи (страхового) за Списком № 2 з 20.03.2000 року по 05.05.2003 року, з 24.06.2004 року по 30.09.2004 року, з 06.04.2007 року по 17.02.2015 року на посадах маляра в ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс";

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити (обчислити) і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 14 вересня 2021 року із урахуванням довідки № 256 від 10.03.2015 р. про заробітну плату (дохід) з 2000 р. по 2003 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", довідки № 257 від 10.03.2015 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2005 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", довідки № 258 від 10.03.2015 р. про заробітну плату (дохід) з 2007 р. по 2010 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", довідки № 259 від 10.03.2015 р. про заробітну плату (дохід) з 2011 р. по 2015 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс"

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп сплаченого судового збору.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.П. Качур