Справа № 160/25355/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
при секретарі судового засіданняФедуркіній А.В.
представника позивача представника відповідача Литвин Р.О., Авілов Р.О.
13 грудня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Буд-Днепр» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
В обгрунтування позову позивачем зазначено, що ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» не погоджується з висновками відповідача, викладеними в акті документальної планової виїзної перевірки, та, як наслідок, прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 25.10.2021 року, оскільки доводи відповідача про нереальність господарських взаємовідносин із контрагентами позивача не можуть бути обгрунтовані наявністю відомостей про контрагентів в інформаційно-аналітичних базах ДПС України з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платників податків. Зазначає, що відповідачем не встановлено недостатності наданої для перевірки документації по взаємовідносинам, а виявлені недоліки не є дефектами документації та не можуть бути підставою для визнання господарських операцій нереальними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13 січня 2022 року о 11:40 год. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань № 9.
Наступе судове засідання призначено на 27 січня 2022 року о 12:20 год.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 року на адресу суду від відповідача 11.01.2022 року надійшов відзив на позовну заяву.
Враховуючи той факт, що первинні документи свідчать про відсутність факту реального вчинення господарських операцій по взаємовідносинам ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» з ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА БАЗИСБУДОСНОВА», ТОВ «БК КИЇВСТРОЙ», ТОВ «ЦЕНТРОБУД КИЇВ», ТОВ «ЕНЕРГОПОСТАЧБУД», ТОВ «МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД», ТОВ «НВП «УКРСТРОЙ», по яким не встановлено факту придбання будівельно- монтажних робіт у період з 01.10.2017-30.09.2020 року, на думку відповідача, є порушення п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, ч. 1 ст. 9 Закону України від 06.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 6 П(С)БО 16 «Витрати» щодо заниження податку на прибуток у сумі 4 959 087 грн., в т.ч. за 2018 рік 102 900 грн., за 2019 рік 1 656 586 грн., за 9 міс 2020 рік 3 199 601 грн. та порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України щодо завищення податкового кредиту на загальну суму 7 881 947 грн., внаслідок неправомірного застосування звільнення від оподаткування прибутку та завищення податкового кредиту, за рахунок не підтвердження реальності здійснення операцій придбання будівельно-монтажних робіт у зазначених контрагентів.
18 січня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, з додатками, де позивачем підтримана позиція, викладена в позовній заяві.
Інших клопотань по суті спірних правовідносин сторонами суду не надано. Протокольною ухвалою від 27.01.2022 року закрито підготовче засідання та розпочато розгляд справи по суті.
Представник позивача під час розгляду справи заявлені вимоги підтримав, просив оскаржувані повідомлення-рішення скасувати, як протиправні.
Представник відповідача проти позову заперечив, вважає, що податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом правомірно у зв`язку з порушеннями податкового законодавства з боку позивача.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, відзив, додаткові пояснення до відзиву та відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, а також докази налані позивачем до відповіді на відзив, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Вищезазначена перевірка проводилась з 26.02.2021 року по 14.09.2021 року (з урахуванням перенесення термінів проведення перевірки). Термін проведення перевірки продовжувався з 08.09.2021 року по 14.09.2021 року, на підставі наказу ГУ ДПС від 07.09.2021 року № 4110-п.
За результатами даної перевірки, заступником начальника перевірок платників основних галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Тихоновою Марією та головним державним ревізор-інспектором відділу перевірок податкових агентів управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Семашко Сергієм, складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» № 3158/04-36-07-01/40905325 від 21.09.2021 року (далі за текстом - акт), примірник якого було отримано ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» 21.09.2021 року, із застереженням щодо не згоди з даним актом та надання заперечень у встановлений законодавством термін.
Не погодившись з порушеннями, вказаними в акті, 01.10.2021 року позивачем на адресу відповідача було подано заперечення на акт планової виїзної перевірки.
Як наслідок відповідачем зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та визначено позивачу податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 7 881 947 грн., та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 970 486,75 грн., що разом складає 9 852 433,75 грн. за наступні періоди:
- у грудні 2017 року на суму 114 333 грн.- штрафна санкція 28 583,25 грн.;
- у червні 2019 року на суму 1 527 396 грн.- штрафна санкція 381 849,00 грн.;
- у серпні 2019 року на суму 437 604 грн.- штрафна санкція 109 401,00 грн.;
- у листопаді 2019 року на суму 490 656 грн.- штрафна санкція 122 664,00 грн.;
- у лютому 2020 року на суму 938 596 грн.- штрафна санкція 234 649,00 грн.;
- у березні 2020 року на суму 1 239 839 грн.- штрафна санкція 309 959,75 грн.;
- у квітні 2020 року на суму 1 341 227 грн.- штрафна санкція 335 306,75 грн.;
- у травні 2020 року на суму 527 293 грн.- штрафна санкція 131 823,25 грн.;
- у червні 2020 року на суму 940 003 грн.- штрафна санкція 235 000,75 грн.;
- у липні 2020 року на суму 325 000 грн. - штрафна санкція 81 250,00 грн.
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
З матеріалів стправи вбачається, що на підтвердження виконання умов договорів з вищевказаними контрагентами позивачем до перевірки були надані: договори підряду, видаткові накладні, акти приймання-передачі наданих послуг, банківські виписки, платіжні доручення, журнали ордери по рахунках: 20 «Виробничі запаси», 23 «Виробництво», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 703 «Дохід від реалізації послуг», суми по яких були включені до складу податкового обліку ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» за відповідний період.
Договір підряду, договірна ціна, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, рахунки-фактури підписані сторонами, скріплено печатками. В результаті виконаних робіт, сторонами складено акт виконаних робіт за лютий 2018 року.
Даний акт містить печатки та підписи сторін.
Розрахунки між сторонами проведені у безготівковій формі.
ТОВ "МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД" виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» податкові накладні на суму 686 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 114 333,33 грн. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Між ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» (замовник) та ТОВ «БК КИЇВСТРОЙ» (підрядник) укладено договори підряду:
- договір підряду № 1305-1 від 13.05.2019 року на виконання будівельно- монтажних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Богдана Хмельницького, 34;
- договір підряду № 1305-2 від 13.05.2019 року на виконання будівельно- монтажних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: Полтавська у область, Пирятинський район, місто Пирятин, вулиця Сумська 1-а.
Договір підряду, договірна ціна, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, рахунки-фактури підписані сторонами, скріплено печатками. За результатом виконаних робіт, сторонами складені акти виконаних робіт (за формою КБ-2в, КБ-3): від 31.08.2020 року, 30.09.2019 року, 30.06.2020 року, 31.12.2019 року та 26.12.2019 року, на загальну суму 11 790 000,00 грн. Дані акти містять печатки та підписи сторін.
Розрахунки між сторонами проведені у безготівковій формі.
ТОВ «БК КИЇВСТРОЙ» виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» податкові накладні на загальну суму 11 790 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 1 965 000,00 грн. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Між ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» (замовник) та ТОВ «ЦЕНТРОБУД КИЇВ» (підрядник) укладено договори підряду:
- договір підряду № 0104-1 від 01.04.2020 року з реконструкції об`єкта, розташованому за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Олександра Білаша, 8;
- договір підряду № 0104-2 від 01.04.2020 року на виконання будівельно -монтажних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: Львівська обл., Пустомилівський р-н, с. Давидів, вул. Промислова, 18;
- договір підряду № 2006-1 від 20.06.2020 року на розроблення пректно-кошторисної документації та будівництва об`єкта, розташованого за адресою: Львівська обл., м. Львів, м. Винники, вул. Галицька, 88-А;
- договір підряду № 2306-1 від 23.06.2020 року, на розроблення пректно-кошторисної документації та реконструкції об`єкта, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Шевченка, 145;
- договір підряду № 2506-1 від 25.06.2020 року з коригування пректно-кошторисної документації та реконструкції об`єкта, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 144.
Договір підряду, договірна ціна, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, рахунки-фактури підписані сторонами, скріплено печатками. За результатом виконаних робіт, сторонами складені акти виконаних робіт від 31.05.2020 року. Дані акти містять печатки та підписи сторін.
Розрахунки між сторонами проведені у безготівковій формі.
ТОВ «ЦЕНТРОБУД КИЇВ» виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» податкові накладні на загальну суму 10 151 277,06 грн., у т.ч. ПДВ 1 691 879,59 грн. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Між ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» (замовник) та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА БАЗИСБУДОСНОВА» (підрядник) укладено договори підряду:
- договір підряду № 2003-1 від 20.03.2020 року на виконання будівельно -монтажних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Броварська, 1, 1-А;
- договір підряду № 2104-1 від 21.04.2020 року на виконання будівельно -монтажних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Преображенська, 109;
Договір підряду, договірна ціна, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, рахунки-фактури підписані сторонами, скріплено печатками. В результаті виконаних робіт, сторонами складені акти виконаних робіт від 30.04.2020 року, від 31.08.2020 року та від 20.03.2020 року. Дані акти містять печатки та підписи сторін.
Розрахунки між сторонами проведені у безготівковій формі.
ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА БАЗИСБУДОСНОВА» виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» податкові накладні на загальну суму 17 062 358,08 грн., у т.ч. ПДВ 2 843 726,30 грн. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Між ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» та ТОВ «ЕНЕРГОПОСТАЧБУД» (підрядник) укладено договори підряду:
- договір підряду № 2011-1 від 20.11.2019 року з реконструкції об`єкта, розташованого за адресою: Полтавська обл., Пирятинський р-н, м. Пирятин, вул. Сумська, 1-А; (а.с.)
- договір підряду № 20/09-1 від 20.09.2019 року з реконструкції об`єкта, розташованого за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Хмельницького Богдана, 34; (а.с.)
- договір підряду № 06/02-1 від 06.02.2020 року з реконструкції об`єкта, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 144.
Договір підряду, договірна ціна, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, рахунки-фактури підписані сторонами, скріплено печатками. В результаті виконаних робіт, сторонами складені акти виконаних робіт від 31.10.2019 року, від 26.12.2019 року та від 31.08.2020 року. Дані акти містять печатки та підписи сторін.
Розрахунки між сторонами проведені у безготівковій формі.
ТОВ «ЕНЕРГОПОСТАЧБУД» за 2019-2020 рр виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» податкові накладні на загальну суму 6 999 246,92 грн., у т.ч. ПДВ 1 666 541,15 грн. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Між ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» та ТОВ «НВП «УКРСТРОЙ» (підрядник) укладено договори підряду:
- договір підряду № 2110-1 від 21.10.2019 року на виконання будівельно -монтажних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: Полтавська обл., Пирятинський р-н, м. Пирятин, вул. Сумська, 1-А.
Договір підряду, договірна ціна, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, рахунки-фактури підписані сторонами, скріплено печатками. В результаті виконаних робіт, сторонами складені акти виконаних робіт від 26.12.2019 року та від 30.11.2019 року. Дані акти містять печатки та підписи сторін.
Розрахунки між сторонами проведені у безготівковій формі.
ТОВ «НВП «УКРСТРОЙ» виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» податкові накладні на загальну суму 3 003 272,37 грн., у т.ч. ПДВ 500 545,39 грн. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунки у перевіряємий ГУ ДПС період з 01.10.2017 по 30.09.2020 року між ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА БАЗИСБУДОСНОВА», ТОВ «БК КИЇВСТРОЙ», ТОВ «ЦЕНТРОБУД КИЇВ», ТОВ «ЕНЕРГОПОСТАЧБУД», ТОВ «МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД», ТОВ «НВП «УКРСТРОЙ» за надані послуги проведені у безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками за період з 01.12.2017 по 31.12.2017; за 15.09.2019; за 19.06.2019; за 26.07.2019; за 25.09.2019; за 04.10.2019; 24.10.2019; за 29.11.2019; за 24.01.2020; за 10.02.2020; 24.03.2020; за 30.03.2020; за 06.04.2020; за 22.04.2020; за 27.04.2020; за 26.05.2020; за 27.05.2020; за 15.06.2020; за 23.06.2020; за 25.06.2020; за 09.07.2020 рр.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно зрозділом V цього Кодексу.
Згідно з п.198.3 ст. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цьогоКодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.
Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі -Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3передбачено, що бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704 (далі Положення №88), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з п.2.15 та п.2.16 вказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Відтак, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операціїдії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.
Суд зазначає, що оглянуті первинні документи, які наявні у справі, містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб`єктами права.
Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення №88.
В акті перевірки не зазначено про недостатність первісної документації по взаємовідносинам позивача з контрагентами, а вказані відповідачем у відзиві на позов недоліки наданої до суду первинної документації, спростовані позивачем у відповіді на відзив та документами долученими до матеріалів справи.
Належних та достатніх підстав, з яких було встановлено порушення платником податків декларування даних фінансового результату у перевіряємому періоді, відповідачем не зазначено, що свідчить про неналежність доказів, на які посилаються посадові особі ДПС, що здійснювали перевірку, невідповідність доказової бази критеріям допустимості, достатності та достовірності доказів.
Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, є факт придбання товарів та послуг із метою використання їх в господарській діяльності.
Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання послуг у контрагентів, використання їх у власній господарській діяльності, та настання змін в майновому стані платника податків.
За таких обставин, підстави для не включення сум податку на додану вартість по таких податкових накладних до складу податкового кредиту та збільшення витрат, що враховані при визначенні фінансового результату, у позивача відсутні.
Наведене вище доводить, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, а висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та збільшення витрат, що враховані при визначенні фінансового результату декларації з податку на прибуток, які базуються виключно на інформації з баз даних контролюючого органу відносно позивача та його контрагентів, є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.
Суд бере до уваги, що в акті перевірки відповідачем не наведено жодних зауважень, що первинні документи, надані до перевірки, не відповідають приписам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що також не знайшло і підтвердження при дослідженні доказів у справі.
Судячи зі змісту наведеної суб`єктом владних повноважень інформації під час перевірки, на підставі наданих для проведення перевірки документів, було чітко встановлено як найменування робіт (зміст господарських операцій) так і розташування об`єкту, на якому зазначені в документах господарські операції виконувались.
Відповідно до п. 6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» при визначені вартості виконаних обсягів робіт і проведені взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів, застосовуються примірні форми первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма №КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма №КБ-3), які наведено у додатку Т та у додатку У.
За таких обставин, висновки відповідача про неправомірність включення позивачем до складу податкового кредиту з сум податку на додану вартість по господарських операціях з відповідними контрагентами суперечать чинному законодавству та не відповідають фактичним обставинам.
Як вбачається зі змісту акту перевірки, висновки щодо порушення ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» приписів податкового законодавства зроблено з огляду на непідтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА БАЗИСБУДОСНОВА», ТОВ «БК КИЇВСТРОЙ», ТОВ «ЦЕНТРОБУД КИЇВ», ТОВ «ЕНЕРГОПОСТАЧБУД», ТОВ «МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД», ТОВ «НВП «УКРСТРОЙ» та встановлення проведення фінансових потоків з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, які не мають реального характеру.
Суд вважає неправомірними доводи податкового органу, викладенні в акті перевірки, про відсутність у контрагентів позивача ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА БАЗИСБУДОСНОВА», ТОВ «БК КИЇВСТРОЙ», ТОВ «ЦЕНТРОБУД КИЇВ», ТОВ «ЕНЕРГОПОСТАЧБУД», ТОВ «МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД» та ТОВ «НВП «УКРСТРОЙ» необхідних умов для здійснення господарської діяльності, зокрема, відсутність трудових ресурсів, як на підставі непідтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача, оскільки відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
До того ж, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати ними податку до бюджету, а тому якщо останні не виконали своїх зобов`язань щодо сплати податку або мінімізували свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ за наявності факту реального вчинення господарських операцій, як у даній ситуації, та у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.08.2018 року у справі №820/8206/15.
Окрім того, податкові органи позбавлені права визнавати нікчемними правочини в актах перевірок та в податкових відносинах підлягає застосуванню презумпція правомірності правочинів (для того, щоб правочин, за допомогою якого платник отримує податкову вигоду у вигляді податкового кредиту або витрат у обліку податку на прибуток, не враховувався у податковому обліку, має бути рішення суду про визнання правочину недійсним).
Докази визнання спірних правочинів позивача недійсними в судовому порядку до справи не надано.
В свою чергу, визначальним критерієм для підтвердження права платника на податковий кредит та визначення фінансового результату для оподаткування податком на прибуток є встановлення факту руху активів або зміни зобов`язань платника, наявність ділової мети, а також відсутність факту узгодженості дій платника з недобросовісним контрагентом з метою незаконного отримання податкових вигод, або його обізнаності з такими діями контрагента. При цьому, оцінюючи дії платника податків необхідно виходити з принципів "індивідуальної відповідальності" платника, а також "належної обачності", встановлені рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Булвес АТ проти Болгарії" від 22.01.2009, а також у справі "Інтерсплав проти України" від 09.01.2007.
Вищенаведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини у справіБулвес АД проти Болгарії (заява № 3991/03). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.
В даному випадку, контролюючим органом не доведено недобросовісність платника податку ТОВ «ОРІОН-БУД-ДНЕПР» у взаємовідносинах з його контрагентами, у встановленому законом порядку.
В рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" вказано, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.
Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Варто також наголосити, що виходячи з принципу індивідуальності юридичної відповідальності, визначеного ч. 2 ст. 61 Конституції України, платник податків не повинен нести відповідальність за несплату податків постачальниками, відсутність у постачальника первинних документів чи недостовірність відомостей контрагентів своїх постачальників.
Дефектність контрагента платника податків сама по собі не свідчить про поінформованість платника податків щодо протиправного характеру діяльності його контрагента або щодо дефектності самих господарських операцій. Отже, вона не є вичерпним доказом під час встановлення нереальності господарської операції чи відсутності в ній ділової мети, яка за змістом положень ст. 14 Податкового кодексу України передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.
Враховуючи викладене, суд вважає, що посилання в акті контролюючого органу на те, що ТОВ "ОРІОН-БУД-ДНЕПР" на момент укладення договорів з вказаними контрагентами не мало підтверджень ділової репутації, гарантій виконання зобов`язань, необхідних ресурсів та відповідного досвіду, а також інших ознак комерційної привабливості для обрання ТОВ "ОРІОН-БУД-ДНЕПР" саме цих контрагентів, є безпідставними та не грунтуються на законі, адже відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Слід зауважити, що така правова позиція та відповідні висновки щодо неправомірного складання за вказаними ознаками контролюючим органом актів перевірок платників податків, також в повній мірі підтримується Верховним Судом України, зокрема, в постанові Верховного Суду України у справі 825/3731/15-а від 26.06.2018 року та інших подібних справах.
Суд також відхиляє посилання контролюючого органу на аналіз інформації баз даних ДПС, яким встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) вищезазначеними контрагентами-постачальниками, оскільки товар реалізований позивачу підприємствами не придбавався, з огляду на те, що правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами.
Наведена правова позиція узгоджується з викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 року у справі №2а/0470/4526/12.
Крім цього, аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.03.2021 року по справі №460/143/19.
Окрім того, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них роботи та послуги, незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Такий висновок узгоджується із позицією колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові по справі № К/9901/1349/17.
Підстав для відступу від згаданих вище правових позицій Верховного суду відповідачем не наведено.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно достатті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене та приписи ч.2 ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а зазначені господарські операції з контрагентами ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА БАЗИСБУДОСНОВА», ТОВ «БК КИЇВСТРОЙ», ТОВ «ЦЕНТРОБУД КИЇВ», ТОВ «ЕНЕРГОПОСТАЧБУД», ТОВ «МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД» та ТОВ «НВП «УКРСТРОЙ» здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вказаними контрагентами, та робить висновок про необхідність скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень і задоволення позову.
Відповідно до ч. 1ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 22 700,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 9348 від 10.12.2021р.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 22 700,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 лютого 2022 року.

Суддя С.В. Ніколайчук