Справа № 160/17893/21
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
До пільгового стажу роботи за Списком №2 відповідач протиправно не врахував період роботи з 30.01.2011 р. по 29.07.2012 р., зазначаючи, що цей період не підтверджений атестацією робочого місця. Лист Дніпропетровської обласної Державної експертизи умов праці від 27.07.2012 р. №5085 підтверджує продовження дії атестації робочого місця.
Від відповідача-1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву від 04.11.2021 р., в якому останній проти позову заперечує та просить в позові відмовити з наступних підстав.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - відділ призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
Отже, належним відповідачем у частині позовних вимог у цій справі є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Відділ призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, всебічно розглянувши надані позивачем документи, встановив, що стаж роботи позивача на дату звернення складає: загальний страховий стаж - 32 роки 09 місяців 22 дні, з яких 27 років 8 місяців 18 днів - стаж роботи в шкідливих умовах за Списком № 2. Даним територіальним органом Пенсійного фонду за наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди, окрім періоду роботи з 30.01.2011 по 29.07.2012 по Списку № 2, оскільки не підтверджено результатами атестації робочих місць (перерва між атестованими періодами).
Відповідачем-2 в оскаржуваному позивачем рішенні зазначено, що ОСОБА_1 матиме право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-Р/ з 18.08.2026 при досягненні 55-річного віку.
На підставі викладеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного пенсійного законодавства, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, з урахуванням правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі №360/3611/20, з дотриманням вимог ст. ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України.
17.11.2021 р. позивачем було направлено на адресу суду відповідь на відзив, в тексті якого зазначено наступне.
До пільгового стажу роботи відповідачем не включений пільговий період роботи за списком №2 з 30.01.2011 р. по 29.07.2012 р. нібито з підстав не підтвердження результатами атестації робочих місць (перерва між атестованими періодами), незважаючи на підтверджуючі документи.
Позивач вважає протиправним висновок відповідачів про те, що остання не досягла пенсійного віку, а тому не маю право на пільгову пенсію за Списком №2 не відповідає положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діє на момент мого звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки загальний страховий стаж роботи складає 32 роки 09 місяців 22 дні, пільговий стаж роботи за Списком №2 складає 28 років 02 місяці 19 днів, а також про виключення із пільгового стажу роботи періоду з 30.01.2011 р. по 29.07.2012 р. за Списком №2.
Відповідно до записів у трудовій книжці, на момент звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, загальний трудовий стаж дорівнює пільговому стажу роботи за Списком №2 та складає 28 років 2 місяці 19 днів.
Це підтверджується записами в трудовій книжці з місця роботи, довідками єдиного роботодавця ПАТ «Дніпровський металургійний завод» та дипломом про навчання в Професійному технічному училищі №15 (період навчання також зараховується до пільгового стажу роботи за Списком №2).
Так, відповідно до уточнюючих довідок ПАТ «Дніпровський металургійний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.09.2021 р. №16.4/382 та 16.4/383 робота машиніста крана металургійного виробництва (чорні метали) сортопрокатного та прокатного цехів металургійного виробництва, що передбачено Списком №2, що передбачено розділом IV підрозділом 3 пунктом «а» Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділом III, підрозділ 3 пункт «а» Постановам Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10, від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36 та від 24.06.2016 №461.
Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 та інформації, яка міститься в уточнюючих довідках ПАТ «Дніпровський металургійний завод» чітко зазначені періоди роботи та періоди пільгового стажу роботи за Списком №2, а саме: загальний стаж роботи складає 28 років 02 місяці 19 днів, в тому числі: з 03.07.1989 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 10.03.1994, з 11.03.1993 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 29.02.2008, з 01.03.2008 по 02.08.2016, з 03.08.2016 по 31.08.2021.
До пільгового стажу роботи за Списком №2 відповідач протиправно не врахував період роботи з 30.01.2011 р. по 29.07.2012 р., зазначаючи, що цей період не підтверджений атестацією робочого місця. При цьому, лист Дніпропетровської обласної Державної експертизи умов праці від 27.07.2012 №5085 підтверджує продовження дії атестації робочого місця.
Наказом №254 від 25.08.1994 р. ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського» затверджено станом 25.08.1994 р. результати атестації робочих місць за умовами праці.
Листом від 23.04.2003 року на звернення директора з праці та кадрів ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського", Головний державний експерт області з умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення дав згоду на продовження терміну дії наказу по ВАТ ДМЗ ім. Петровського від 25.08.1994 року №254 до 31.01.2000 року.
Наказом № 48 від 1 березня 2000 року ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського» затверджено станом на 01.02.2000 р. результати атестації робочих місць за умовами праці.
Листом від 18.01.2006 року Головний державний експерт області з умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації дав згоду на продовження терміну дії вищезазначеного наказу по ВАТ ДМЗ ім. Петровського до 30.04.2006 року.
Листом від 27.07.2012 №5085 Головний державний експерт області з умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації дав згоду на продовження терміну дії вищезазначеного наказу по ВАТ ДМЗ ім. Петровського до 31.10.2012 року.
Для призначення пенсії за віком на пільгових умовах були надані наступні скан-копії документів, а саме: трудова книжка від 27.06.1989; диплом від 23.06.1989; свідоцтво про народження дитини від 03.10.1991; довідки пільгового характеру від 03.09.2021 № 16.4/383, № 16.4/382; постанова про атестацію робочих місць від 26.08.1994; накази та переліки про атестацію робочих місць від 01.02.2000 № 48, від 30.07.2012 № 661, від 30.01.2006 № 31, від 31.07.2017 № 625; листи про подовження атестації робочих місць від 27.07.2012, від 18.01.2006; лист про термін проведення атестації робочих місць від 23.04.2003; довідки про заробітну плату від 13.08.2021 № 106/8-658, № 106/8-657; довіреність від 21.12.2020; свідоцтво про шлюб від 16.02.1991; паспорт.
Необхідний пенсійний вік відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 становить 55 років. Вік заявника 50 років.
Необхідний страховий стаж відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 становить не менше 25 років у жінок.
Страховий стаж особи становить 32 роки 9 місяців 22 дні.
Необхідний пільговий стаж роботи за списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 становить 10 років.
Пільговий стаж особи за Списком 2 становить 27 років 8 місяців 18 днів (з врахуванням навчання за спеціальністю машиніст електромостового крана металургійного виробництва).
Підтверджено документально зниження пенсійного віку на 5 років.
до пільгового стажу роботи за Списком 2 не зараховано: період роботи з 30.01.2011 р. по 29.07.2012 р., оскільки не підтверджено результатами атестації робочих місць (перерва між атестованими періодами).
За наведених обставин ОСОБА_1 матиме право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 з 18.08.2026 за досягнення 55-річного віку.
На підставі викладеного вище, представник відповідача-2, просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Відтак, оскільки відзиви на позовну заяву, з урахуванням правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі №360/3611/20, до суду не надходив, а матеріали справи містять відомості про належне повідомлення відповідача про необхідність подання відзиву, з урахуванням правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі №360/3611/20, до суду, останнє не перешкоджає розгляду справи.
07.02.2022 р. позивачем повторно подано відповідь на відзив.
Відповідно до довідки від 20.12.2021 р. №236, складеною начальником відділу управління персоналом Аліною Шевченко, суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Євгенія Олексіївна перебуватиме у щорічній відпустці, а саме з: 28.12.2021 по 31.12.2021 року; 04.01.2022 по 06.01.2022 року; 10.01.2022 по 14.01.2022 року; 20.01.2022 до 21.01.2022 року.
При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка від 07.02.2022 р. №34 складена начальником відділу управління персоналом А.В. Шевченко, в тексті якої зазначено, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Євгенія Олексіївна в період з 24.01.2022 р. по 04.02.2022 р. перебувала на лікарняному.
Отже, дана справа вирішується в перші робочого дні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукової Євгенії Олексіївни, тобто 07.02.2022 р.
На підставі викладеного вище, суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи.
В матеріалах справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , якою визначено трудовий шлях останньої.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 15.09.2021 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право за віком на пільгових умовах.
Необхідний пенсійний вік відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 становить 55 років. Вік заявника 50 років. Необхідний страховий стаж відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 становить не менше 25 років у жінок. Страховий стаж особи становить 32 роки 9 місяців 22 дні.
Необхідний пільговий стаж роботи за списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 становить 10 років.
Пільговий стаж особи за Списком 2 становить 27 років 8 місяців 18 днів (з врахуванням навчання за спеціальністю машиніст електромостового крана металургійного виробництва).
Підтверджено документально зниження пенсійного віку на 5 років.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу роботи за Списком 2 не зараховано: період роботи з 30.01.2011 по 29.07.2012, оскільки не підтверджено результатами атестації робочих місць (перерва між атестованими періодами).
За наведених обставин особа матиме право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 з 18.08.2026 за досягнення 55 річного Віку.
Враховуючи вищезазначене, відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положення ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст. ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Так, відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:
«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Відповідно до пункту 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУвстановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Зміни до Закону № 1058-IV (зокрема щодо доповнення його статтею 114) внесено Законом № 2148-VIII від 3 жовтня 2017 року, тобто раніше ухвалення КСУ Рішення № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року. Тому відсутні підстави стверджувати про повторне запровадження правового регулювання, яке КСУ раніше визнав неконституційним. При цьому, рішення КСУ про визнання неконституційними та втрату чинності положеннями одного закону не тягне втрату чинності положеннями іншого закону, який не був предметом конституційного контролю.
Відтак, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-IV.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у справі №360/3611/20.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Водночас, суд зазначає, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.
Відтак, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював у шкідливих умовах праці - є записи в його трудовій книжці.
Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться докази стосовно того, що позивач ОСОБА_1 дійсно працювала на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, що дає право на врахування до пільгового стажу роботи за списком №2, що підтверджується уточнюючими довідками ПАТ «Дніпровський металургійний завод», в тексті яких чітко зазначені періоди роботи та періоди пільгового стажу роботи за Списком №2, а саме: загальний стаж роботи складає 28 років 02 місяці 19 днів, в тому числі: з 03.07.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1992 р. по 10.03.1994 р., з 11.03.1993 р. по 15.01.2003 р., з 16.01.2003 р. по 29.02.2008 р., з 01.03.2008 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 31.08.2021 р.
Відтак, відмова відповідача у зарахуванні позивачу пільгового стажу пенсії не відповідає вимогам пенсійного законодавства.
За таких обставин та правового регулювання суд вважає, що відповідач не застосував більш сприятливий закон, який передбачає право позивача на обумовлену попередньою роботою пільгову пенсію, проте застосував закон, який позбавляє зазначеного права, отже діяв всупереч вимог верховенства права.
Ураховуючи, що позивачка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 31 рік 3 місяці 3 дні, у тому числі на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення», пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 20 років 11 місяців 23 днів, суд дійшов висновку, що вона має право на пенсію.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.
Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції № 65 від 29.09.2021 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які виразилися у протиправній відмові ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 18 серпня 2021 року протиправними.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровськ області включити до пільгового стажу роботи за Списком №2 ОСОБА_2 період з 30.01.2011 р. по 29.07.2012 р., відповідно до записів у трудовій книжці та уточнюючі довідок ПАТ «Дніпровський металургійний завод» від 03.04.2021 р. №16.4/382 та №16.4/383.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту досягнення пенсійного віку, тобто з 18 серпня 2021 року, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції згідно до пункту З резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23 січня 2020 року).
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова