Справа № 160/12294/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.,
розглянувши в письмову порядку у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області< третя особа > про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
21.07.2021 позивач ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Васильківської селищної ради Дніпропетровської області, в якій просить визнати протиправним та скасувати Рішення Васильківської селищної ради Дніпропетровської області № 325-10/VIII прийняте 20.05.2020 року на десятій сесії восьмого скликання «Про зміну типу та назви Богданівської філії І-ІІ ступенів опорного закладу Васильківського навчально-виховного комплексу № 1 «Загальноосвітнього навчального закладу-дошкільного навчального закладу» ім. М.М. Коцюбинського Васильківського району Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ - 02133320) та затвердження Положення про Богданівську філію опорного ліцею № 1 ім. М.М. Коцюбинського Васильківської селищної ради Дніпропетровської області», яким:
- змінено тип Богданівської філії І-ІІ ступенів опорного закладу Васильківського навчально-виховного комплексу № 1 «Загальноосвітнього навчального закладу-дошкільного навчального закладу» ім. М.М. Коцюбинського Васильківського району Дніпропетровської області із загальноосвітнього закладу І-ІІ ступенів на початкову" школу до 01 вересня 2021 року;
- змінено назву Богданівської філії І-ІІ ступенів опорного закладу Васильківського навчально-виховного комплексу № 1 «Загальноосвітнього навчального закладу-дошкільного навчального закладу» ім. М.М. Коцюбинського Васильківського району Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ - 02133320) на Богданівську філію опорного ліцею № 1 ім. М.М. Коцюбинського Васильківської селищної ради Дніпропетровської області.
- затверджено Положення про Богданівську філію ліцею № 1 ім. М.М. Коцюбинського Васильківської селищної ради Дніпропетровської області та здійснено його державну реєстрацію згідно з чинним законодавством.
Ухвалою суду від 26.07.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив в якій останній просить задовольнити позовні вимоги та скасувати оскаржуване рішення.
У судовому засіданні 25.01.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечував у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважав їх необґрунтованими. У зв`язку із погіршенням епідеміологічної ситуації в Україні, суттєвим збільшенням захворювань громадян вірусною інфекцією СОVID-19, головуючим суддею запропоновано провести подальший розгляд справи у письмовому провадженні. Представники сторін не заперечували проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, вищевикладені правові норми та вказані обставини, суд вважає доцільним розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
- змінено тип Богданівської філії І-ІІ ступенів опорного закладу Васильківського навчально-виховного комплексу № 1 «Загальноосвітнього навчального закладу-дошкільного навчального закладу» ім. М.М. Коцюбинського Васильківського району Дніпропетровської області із загальноосвітнього закладу І-ІІ ступенів на початкову школу до 01 вересня 2021 року;
- затверджено Положенняпро Богданівську філію ліцею № 1 ім. М.М. Коцюбинського Васильківської селищної ради Дніпропетровської області та здійснено його державну реєстрацію згідно з чинним законодавством.
Звернувшись до суду з даною позовною заявою, позивач зазначила що оскаржуваним рішенням було порушено право дітей на освіту, гарантоване Конституцією України та Законом України "Про освіту". Учні Богданівської філії І-ІІ ступенів опорного закладу Васильківського навчально-виховного комплексу № 1 «Загальноосвітнього навчального закладу-дошкільного навчального закладу» ім. М.М. Коцюбинського Васильківського району Дніпропетровської області, мають право на реалізацію свого права на освіту.
Частиною другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради України і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Статтею 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.
Згідно Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 №2145-VIII (далі - Закон №2145) визначено, що освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави.
Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору.
Цей Закон регулює суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.
Отже, оскаржуване рішення впливає на таке важливе конституційне право як право на освіту, зокрема як учнів, які вже проходили навчання у школі, так і дітей, батьки яких подали до обраної ними школи заяви про зарахування до першого класу нового навчального року, що є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті рішення про пониження ступеня Богданівської філії І-ІІ ступенів опорного закладу Васильківського навчально-виховного комплексу № 1 «Загальноосвітнього навчального закладу-дошкільного навчального закладу» ім. М.М. Коцюбинського Васильківського району Дніпропетровської області.
Порядок прийняття рішень органів місцевого самоврядування визначений Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» який визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Статтею 143 Конституції України встановлено, Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Відповідно до статті 143 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.
Статтею 146 Конституції України встановлено, інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.
Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Основними принципами місцевого самоврядування, відповідно до статті 3 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» є: народовладдя; законності; гласності; колегіальність; поєднання місцевих і державних інтересів; виборність; правова, організаційна та матеріально-фінансова самостійність в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітність та відповідальність перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.
Статтею 13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік.
Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування. Порядок організації громадських слухань визначається статутом територіальної громади.
Статтею 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:а) власні (самоврядні) повноваження:1) управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, молодіжними центрами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення;2) забезпечення здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних і комунальних закладах освіти, створення необхідних умов для виховання дітей та молоді, розвитку їхніх здібностей, трудового навчання, професійної орієнтації, продуктивної праці учнів, сприяння діяльності дошкільних та позашкільних закладів освіти, дитячих, молодіжних та науково-просвітницьких громадських об`єднань, молодіжних центрів;3) створення при загальноосвітніх навчальних закладах комунальної власності фонду загальнообов`язкового навчання за рахунок коштів місцевого бюджету, залучених з цією метою на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також коштів населення, інших джерел; контроль за використанням коштів цього фонду за призначенням;
Статтею 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Постійні комісії за дорученням ради, голови, відповідно заступника голови районної у місті, районної ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради або за власною ініціативою вивчають діяльність підзвітних і підконтрольних раді та виконавчому комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради органів, а також з питань, віднесених до відання ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності та їх посадових осіб, подають за результатами перевірки рекомендації на розгляд їх керівників, а в необхідних випадках - на розгляд ради або виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради; здійснюють контроль за виконанням рішень ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради. Постійні комісії у питаннях, які належать до їх відання, та в порядку, визначеному законом, мають право отримувати від керівників органів, підприємств, установ, організацій та їх філіалів і відділень необхідні матеріали і документи. Організація роботи постійної комісії ради покладається на голову комісії. Голова комісії скликає і веде засідання комісії, дає доручення членам комісії, представляє комісію у відносинах з іншими органами, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, а також громадянами, організує роботу по реалізації висновків і рекомендацій комісії. У разі відсутності голови комісії або неможливості ним виконувати свої повноваження з інших причин його функції здійснює заступник голови комісії або секретар комісії. Засідання постійної комісії скликається в міру необхідності і є правомочним, якщо в ньому бере участь не менш як половина від загального складу комісії. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Рекомендації постійних комісій підлягають обов`язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані. Про результати розгляду і вжиті заходи повинно бути повідомлено комісіям у встановлений ними строк. Постійна комісія для вивчення питань, розробки проектів рішень ради може створювати підготовчі комісії і робочі групи з залученням представників громадськості, вчених і спеціалістів. Питання, які належать до відання кількох постійних комісій, можуть за ініціативою комісій, а також за дорученням ради, її голови, відповідно заступника голови районної у місті, районної ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради розглядатися постійними комісіями спільно. Висновки і рекомендації, прийняті постійними комісіями на їх спільних засіданнях, підписуються головами відповідних постійних комісій. Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.
Приписами статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради. Рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. У разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради. Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки. В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".
Отже, враховуючи наведені вище норми, суд вважає, що консультації з громадськістю проводяться в обов`язковому порядку, зокрема, з приводу розроблення та реалізації програм економічного, соціального і культурного розвитку.
Суд зазначає, що врахування значного суспільного інтересу при вирішенні конкретної справи, у зв`язку з чим вирішення такого суспільно важливого та соціально значущого питання як реорганізація загальноосвітньої школи, потребує з боку суб`єкта владних повноважень не тільки необхідності обов`язкового дотримання всіх передбачених вимог чинного законодавства України, а і найретельнішого дослідження такого питання з урахуванням думки суспільства.
Відповідно до абзацу 2 пункту 30 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.
Також представника відповідача зобов`язано надати до суду підтверджуючи докази щодо здійснення Васильківською селищною радою процедури громадського обговорення Рішення № 325-10/VIII від 20.05.2021 року.
На виконання вимоги суду про надання доказів до суду щодо проведення Васильківською селищною радою процедури громадського обговорення та здійснення публікацій в засобах масової інформації проекту Рішення № 325-10/VIII від 20.05.2021 року, представником відповідача було надано до суду копію першої сторінки газети «Васильківський вісник» від 27 лютого 2021 року № 16, на якій містить публікація із заголовком: «З четверга у Богданівському старостаті новий керівник». Вказана публікація містить наступний текст стосовно Богданівського навчального закладу: «ЛЮДИ КОТРІ ЧИТАЮТЬ НАШУ ГАЗЕТУ ДАВНО Й ПОСТІЙНО, точно знають, що ні ОСОБА_3 , ні депутати школу у Богданівці, як і в інших населених пунктах, закрити не можуть. Зробити це може лише держава. І то не закрити зовсім, а лише понизити у ступені, згідно чинного законодавства України. Про це писалося неодноразово у «Васильківському віснику» та надано скріншот із сайту селищної ради в якому містить інформація про публікацію 19 квітня 2021 року оголошення щодо проведення громадського обговорення щодо зміни типів та назв закладів загальної середньої освіти Васильківської селищної ради.
Представником позивача адвокатом Атаманюк І.Л. на підтвердження не проведення Васильківською селищною радою громадського обговорення проекту Рішення № 325-10/VIII від 20.05.2021 року та не здійснення відповідачем Васильківською селищною радою публікацій проекту Рішення № 325-10/VIII від 20.05.2021 року надано до суду оригінал газети Васильківський вісник від 27 лютого 2021 року № 16.
Відповідно до вимог абзацу 2 частини 2 статті 32 Закону України «Про повну загальну середню освіту», реорганізація, зміна типу, ліквідація закладу загальної освіти у сільській місцевості допускається лише після громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника, який оприлюднюється не менш ніж за один рік до прийняття відповідного рішення.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати:нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньо організаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.
Відповідно до частини 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Частиною 4 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено,проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Відповідно до вимог встановлених пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами.
Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
В судовому засіданні в якості свідків допитані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Свідки зазначили, що про прийняття рішення з приводу пониження ступеня навчального закладу дізнались від начальника відділу освіти Васильківської селищної ради Прогонного Олега Петровича, в подальшому про таке прийняття такого рішення наголошували вчителя та директор школи. Будь-які громадські обговорення з питань оскаржуваного рішення заздалегідь не проводились.
З системного аналізу вищевикладеного, можна зробити висновок, що проект оскаржуваного рішення не був опублікований та не було опубліковано інформаційного повідомлення про проведення громадських обговорень щодо реорганізації Богданівської філії опорного ліцею ім. М.М. Коцюбинського Васильківської селищної ради.
Згідно статті 53 Конституції України, повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
Суд вважає, що скорочення мережі загальноосвітніх закладів належить до питань соціально-економічного розвитку, а також реалізації прав і свобод громадян, щодо забезпечення належного доступу до загальної середньої освіти, яка згідно норм Конституції України є обов`язковою, а тому, держава та органи місцевого самоврядування не можуть створювати перешкоди у реалізації цих прав.
Суд також звертає увагу відповідача, що приймаючи оскаржуване рішення, Васильківською селищною радою не враховано інтереси місцевої громади села Богданівка та Богданівського старостинського округу, щодо належного забезпечення прав та інтересів дітей, які навчалися в Богданівській філії І-ІІ ступенів опорного закладу Васильківського навчально-виховного комплексу № 1 «Загальноосвітнього навчального закладу-дошкільного навчального закладу» ім. М.М. Коцюбинського Васильківського району Дніпропетровської області, а також їх батьків, шляхом проведення слухань з громадськістю з урахуванням визначеного строку таких слухань, що є порушенням вказаних вище норм законодавства.
Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо прийняття оскаржуваного рішення, при цьому останній діяв з порушенням норм права та не у спосіб, встановлений законодавством.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний:
- діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним;
- вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків;
- дотримуватися встановленої законом процедури;
- обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Статтею 77 КАС України встановлено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що в процесі судового розгляду спору відповідач не довів правомірності прийнятого рішення, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України, з огляду на те, що позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. ст. 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко