Справа № 160/15999/21
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та стягнення грошового забезпечення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про:
- визнання протиправними дій відповідача по невиплаті компенсації за період з 01.01.2016 року по 31.05.2018 року та виплаті грошового забезпечення за службу в нічний час в меншому розмірі за період з 01.06.2018 року по 31.10.2020 року й стягнення цих сум;
- визнання протиправними дії відповідача по перерахунку грошового забезпечення позивача в вересні 2018 року за липень та серпень 2018 року, в січні 2020 року за грудень 2019 року у сумі 10 828,11 грн. й стягнення цієї суми;
- визнання протиправними дії відповідача по зменшенню грошового забезпечення за період перебування у відпустках у зв`язку з навчанням в 2016, 2017 та 2018 роках.
В обґрунтування позову посилався на протиправні дії відповідача, який усупереч вимогам законодавства України не здійснив нарахування та виплату грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.01.2016 року по 31.05.2018 року та з 01.06.2018 року по 31.10.2020 року. Також зазначає про безпідставно проведений відповідачем перерахунок грошового забезпечення позивача у спірні періоди попри те, що у відповідні накази змін внесено не було.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивачеві у спірний період додаткові види грошового забезпечення виплачені у межах встановлених граничних розмірів, що виключало можливість здійснення позивачеві доплати за службу в нічний час за період з 01.01.2016 року по 31.05.2018 року та з 01.06.2018 року по 31.10.2020 рок. Крім того, зазначив що підставою для перерахунку грошового забезпечення позивача слугували обставини надходження відповідних наказів на доопрацювання та виявлення обставин нарахування грошового забезпечення позивача у завищеному розмірі.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що позивач з 16.01.2016 року по 31.08.2020 року проходив службу в управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора. З 01.09.2020 року переведений для подальшого проходження служби до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.
Не є спірним, що за період з 16.01.2016 року по 31.08.2020 року доплату за службу в нічний час позивачеві не здійснено.
Надаючи оцінку доводам учасників справи у цій частині позовних вимог суд зазначає, що відповідно до частини 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Виходячи з положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988, визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», Постанови №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських - наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).
Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 (тут і надалі у редакції, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку № 260 (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Так, із наданих до суду матеріалів судом встановлено, що з 16.01.2016 року по 31.08.2020 року позивачем відпрацьовано 225 нічних змін (71 у 2016 року, 53 у 2017 року, 37 у 2018 році, 52 у 2019 році та 12 у 2020 році).
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та наведеного правового регулювання є цілком обґрунтованими вимоги позивача у цій частині.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.07.2020 у справі № 2140/1763/18. У цій справі Суд висновився, що наявність підтверджень про залучення особи до служби в нічний час є достатньою підставою для нарахування та виплати такій особі доплати за службу в нічний час.
Стосовно дотримання строків виплати спірних доплат про пропуску якого (строку) наполягає відповідача суд зазначає, що нормою ст.233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно з вимогами ст.2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входять:
основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;
додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;
інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норм.
Згідно з п.1 постанови КМ України № 988 від 11.11.2015р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Таким чином, доплата за несення служби в нічний час має постійний характер, входить до структури заробітної плати, і відповідно, є її складовою.
Згідно з ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 8-рп/2013 від 15.10.2013р. у справі № 1-13/2013 в аспекті конституційного звернення положення ч.2 ст.233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями ст.ст.1, 12 Закону України № 108/95-ВР від 24.03.1995р. «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Згідно з п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013р. № 8-рп/2013 поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків. Під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій ст.233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Із сукупності наведеного слідує логічний висновок про те, що під час розгляду справ про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, заробітної плати (зокрема, надбавка за специфічні умови служби в поліції, яка є складовою грошового забезпечення) строки звернення до суду у цій категорії справ не застосовуються.
Що ж стосується способу відновлення порушеного права суд виходить із того, що належним способом захисту прав буде покладення обов`язку на відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період фактичного проходження служби у органах поліції, а саме: з 16.01.2016 року по 31.08.2020 року, адже стягненню підлягають лише ті суми, що фактично були нараховані. У розглянутому випадку докази такого нарахування у суду відсутні, а визначення й обрахунок цих сум знаходиться у площині дискреційних повноважень відповідача.
Стосовно решти позовних вимог суд зазначає про таке.
Відповідно до наказів від 06.07.2018 року № 661 о/с та від 04.12.2019 року № 944 о/с на підставі поданих позивачем рапортів останньому надано відпустки без збереження заробітної плати.
Згідно із статтею 26 Закону України «Про відпустки», За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік (ст. 26 Закону).
Таким чином згідно норм законодавства надання працівникам відпусток без збереження заробітної плати здійснюється в інтересах саме працівників за їх бажанням, а сама відпустка виходячи із її сутті надається без збереження грошового забезпечення в цей період.
У той же час, встановлені обставини свідчать про те, що грошове забезпечення за період таких відпусток виплачувалось у повному розмірі, що й не заперечується самим позивачем.
Таким чином, після того, як відповідні накази надійшли на доопрацювання, відповідачем правомірно здійснений перерахунок грошового забезпечення позивача.
Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду у постанові від 05.03.2020 року № 804/5477/17 судом до уваги не приймається, оскільки вона не є релевантною до спірних правовідносин. У цій справі Суд зазначав про не внесення змін до Наказу про преміювання поліцейських, а не до наказу, прийнятого за наслідками поданого рапорту про надання відпустки.
При цьому, правовідносини у справі, на яку посилається позивач та у цій виникли за різних обставин. У розглянутому випадку, навідміну від обставин, що виникли в рамках справи № 804/5477/17 відповідач не заперечив право позивача на преміювання за період перебування відпустки у зв`язку з навчанням, а зазначив, що помилкового нарахував премію за весь місяць (31 день) тоді як відпустка тривала лише 9 днів з 21.05.2018 року по 29.05.2018 року.
Тобто, відповідач після проведення перерахунку грошового забезпечення позивача за цей період не позбавив останнього премії взагалі, а лише привів її розмір у відповідності до кількості днів перебування у відпустці.
В усіх інших періодах перебування позивача у відпустці за навчанням премія останньому також нараховувалась у відповідності до кількості днів такої відпустки та відповідач перерахунок грошового забезпечення не здійснював.
Таким чином, судом не встановлено протиправних дій відповідача при перерахунку грошового забезпечення позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.08.2020 року.
Зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.01.2016 року по 31.08.2020 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна