Справа № 420/21654/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А. розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом Головного управління Держпраці в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Держпраці в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до відповідача вул. Центральна, буд. 111, с. Кам`янка, Ізмаїльський район, Одеська область, 68643 Код шляхом зобов`язання відповідача зупинити виконання газонебезпечних робіт; експлуатацію устаткування напругою понад 1000 В: КТП-8. потужністю 160 кВа 6/04 кВ, ПЛ-6 кВ, АС-50, довжина 0,8 км, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, буд. 189. корпус Д, с. Кам`янка, Ізмаїльський район. Одеська область, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю людей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 12.10.2021 року по 13.10.2021 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області проведено позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» щодо додержання ним законів та інших нормативно правових актів про охорону праці та промислової безпеки в частині виконання вимог приписів від 07.10.2020 року №15/14.6/01-759-1073, №15/14.6/05-759-1074 та №№15/14.6/02-759-1072 винесених за результатами перевірки що проводилась з 01.12.2020 року по 07.12.2020 року.

При цьому Головним управлінням Держпраці в Одеській області під час повторної перевірки виявлено, що відповідачем вимоги приписів від 07.10.2020 року №15/14.6/01-759-1073, №15/14.6/05-759-1074 та №№15/14.6/02-759-1072 не виконано та продовжують існувати порушення нормативно-правових актів з охорони праці, що унеможливлює експлуатацію обладнання та виконання робіт, оскільки створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» відзив на позовну заяву не надано.

Ухвалою суду від 15.11.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Відповідно до ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Так, суд вказує на те, що суддя Іванов Е.А. з 04.01.2022 року перебував у відпустці в зв`язку з чим справу розглянуто в перший день після виходу.

Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.12.2004 року за №0000068.

Видами діяльності відповідача за кодом КВЕД є: 01.21 Вирощування винограду (основний); 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 01.50 Змішане сільське господарство; 11.02 Виробництво виноградних вин; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи у період з 01.12.2020 року по 07.12.2020 року Головним управління Держпраці в Одеській області було проведено планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» щодо додержання ним законів та інших нормативно правових актів про охорону праці та промислової безпеки що знаходить за адресою: 68643, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кам`янка, вул. Центральна 111.

За результатами проведення перевірки Головним управління Держпраці в Одеській області складено акт №15/14.06/07-759 від 07.12.2020 року та винесенні приписи від 07.10.2020 року №15/14.6/01-759-1073, №15/14.6/05-759-1074 та №№15/14.6/02-759-1072, якими відповідача зобов`язано усунути порушення законодавства до 07.01.2021 року та 11.01.2021 року.

12.08.2021 року Головним управління Держпраці в Одеській області на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» надіслано лист №15/01-40-7135 в якому зазначено, що відповідач інформації та документів, що підтверджували б усунення порушень зазначених у приписах позивача не надав. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» повідомлено про необхідність в найкоротші терміни усунути виявленні під час перевірки порушення та повідомити про це орган державного нагляду.

06.10.2021 року наказом Головного управління Держпраці в Одеській області №1391 відповідно до вимог Конвенції міжнародної організації праці №81, яка ратифікована 08.09.2004 року, статті 39 ЗУ «Про охорону праці», абзацу 4 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено у період з 12 по 13 жовтня 2021 року провести позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» за адресою: 68643, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кам`янка, вул. Центральна 111 щодо додержання ним законів та інших нормативно правових актів про охорону праці та промислової безпеки в частині виконання раніше виданих приписів від 07.10.2020 року №15/14.6/01-759-1073, №15/14.6/05-759-1074 та №№15/14.6/02-759-1072.

У період з 12.10.2021 року по 13.1 0.2021 року на підставі наказу №1391 від 06.10.2021 року та посвідчення (направлення) на проведення перевірки №15/01-29-2244 від 06.10.2021 року посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області здійснено перевірку щодо додержання Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» законів та інших нормативно правових актів про охорону праці та промислової безпеки, а саме в частині виконання вимог приписів від 07.10.2020 року №15/14.6/01-759-1073, №15/14.6/05-759-1074 та №№15/14.6/02-759-1072 винесених за результатами перевірки що проводилась з 01.12.2020 року по 07.12.2020 року.

За результатами проведення перевірки Головним управлінням Держпраці в Одеській області складено акт №15/12.6-04/1147 від 13.10.2021 року, яким з боку відповідача встановлено всього 23 порушення. При цьому, як стверджує позивач у адміністративному позові порушення зазначені в акті під номерами 10, 16-19 є такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- пункт 10 - підприємством встановленим порядком (відповідно до «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затверджених постановою Кабміну №1107 від 26.10.2011 року зі змінами від 03.02.2021 року постановою Кабміну №77, далі за текстом «Порядок...») не отримано дозвіл органів Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: газонебезпечні роботи (робота в замкнутому просторі (резервуарі для зберігання продуктів виноробства), в робочу зону якої виділяються пари (гази) продуктів виноробства) (відповідно до пункту 3 Додатку 2 «Порядку...»). Роботи здійснюються за адресою Ізмаїльський район, с. Кам`янка, вул. Центральна, буд. 189, корпус Д (за межами села Кам`янка);

- пункт 16 - підприємством встановленим порядком (відповідно до «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затверджених постановою Кабміну №1107 від 26.10.2011 року зі змінами від 03.02.2021 року постановою Кабміну №77, далі за текстом «Порядок...») не отримано дозвіл органів Держпраці на експлуатацію машин механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: пункт 8. Устаткування напругою понад 1000 В (трансформаторна підстанція потужністю 160 кВА 6/0,4 кВ КТП-№8), ПЛ-6 кВ. АС-50. довж. 0.8 км Додатку за адресою Ізмаїльський район, с. Кам`янка, вулиця Центральна, буд. 189, корпус Д (за межами села Кам`янка);

- пункт 17 здійснюється експлуатація електрообладнання без проведення вимірів заземлюваних пристроїв атестованою електротехнічною лабораторією, чим порушено вимоги п.1.3.1 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21.98;

пункт 18 - не проведено виміри опору ізоляції проводів та кабелів електротехнічною лабораторією, чим порушено вимоги п.1.3.1 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21.98;

пункт 19 - не проведено виміри опору петлі «фаза-нуль» електротехнічною лабораторією, чим порушено вимоги п.1.3.1 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21.98.

Акт перевірки №15/12.6-04/1147 від 13.10.2021 року був підписаний без зауважень директором Лефтеровою М.І.

Відповідно до положень статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пункт 7 вищезазначеного Положення передбачає, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їхнього життя і здоров`я в процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці визначені у Законі України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII "Про охорону праці"(далі - Закон № 2694-ХІІ).

Стаття 4 Закону №2694-XII передбачає, що державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням та базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №2694-ХІІ державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Частина перша статті 39 Закону №2694-XII встановлює, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема, безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 1 Закону №877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до абзацу 3 п.1 статті 6 Закону №877-V підставою для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини сьомої статті 7, статті 8 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про охорону праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме:

створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання;

розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці;

забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються;

впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо;

забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом;

забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин;

організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів;

розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці;

здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;

організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці;

вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Частиною третьою статті 13 Закону № 2694-ХІІ встановлено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно ст. 21 ЗУ «Про охорону праці» роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання.

Відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 6 вересня 2005 року №2806-IV документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1107 затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - Порядок №1107).

Пунктом 1 Порядку №1107 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Відповідно до пункту 6 Порядку №1107 дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається:

роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року №77;

- виробникові або постачальникові машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (далі - виробник або постачальник) - на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77, якщо інша форма оцінки його відповідності, яка є обов`язковою вимогою до нього, не встановлена технічними регламентами.

За змістом п. 7 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року за №1107, дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки видається територіальним органом Держпраці за місцем державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця.

Пунктом 3 групи А «Переліку видів робіт підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року №77 визначено, що газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних та/або пожежонебезпечних зонах є видом роботи підвищеної небезпеки, яка виконується на підставі дозволу.

Відповідно до пункт 8 групи А Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року №77 роботодавцеві видається дозвіл на устаткування напругою понад 1000 В.

Відповідно до п.1.3.1., 8.1 та 8.2 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21.98 керівник підприємства зобов`язаний забезпечити утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів.

Регламентні роботи по проведенню опосвідчення стану безпеки електроустановок споживачів виконується підприємством (власником) згідно з орієнтовним переліком робіт.

Періодичність опосвідчень стану безпеки встановлена один раз на три роки, після первинного опосвідчення, яке провадиться протягом року після затвердження цих Правил.

Рівень безпечного стану електроустановок оформлюється актом, у якому оцінюється стан безпеки діючого електроустаткування, наявність необхідної експлуатаційної та оперативної документації в електрогосподарстві.

Акт опосвідчення стану безпеки електроустановок споживачів (додаток 8), оформлюється комісією підприємства (організації) у складі: - керівника (головного інженера) - голова комісії); - начальника енергетичної служби (особи, відповідальної за електрогосподарство); - начальника відділу охорони праці.

Акт затверджується керівником підприємства (організації), власником.

В разі відсутності на підприємстві (організації), у власника кваліфікованих спеціалістів, вищевказані регламентні роботи виконуються залученими спеціалістами інших підприємств (організацій).

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Суд звертає увагу на те, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду), здійснення якого покладено на позивача, посадові особи та фахівці якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці та навчання.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю працюючих.

Будь-яких пояснень по суті спірних правовідносин та доказів усунення відповідачем порушень які несуть загрозу життю та здоров`ю людей, встановлених Головним управлінням Держпраці в Одеській області у пунктах 10, 16-19 акту №15/12.6-04/1147 від 13.10.2021 року відповідачем до суду протягом часу розгляду справи не надано.

Разом з тим суд зауважує, що зазначений в адміністративному позові захід реагування, запропонований Головним управлінням Держпраці в Одеській області не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань охорони праці, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю працівників.

При цьому необхідність застосування зазначеного позивачем заходу реагування, на думку суду, відповідає характеру виявлених ним порушень, а тому він буде співмірним до мети його застосування і таке втручання у права відповідача буде пропорційним.

Усунення недоліків у повному обсязі, в свою чергу, буде свідчити про усунення ризиків загрози життю та здоров`ю людей, та буде підставою для відновлення безпечної роботи установи.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з того, що обставини, які були підставою для звернення позивача до адміністративного суду, існувати не перестали, а також те, що порушення у сфері безпеки праці які несуть загрозу життю та здоров`ю людей, зазначені у пунктах 10, 16-19 акту №15/12.6-04/1147, не усунуто, суд доходить висновку про необхідність застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зобов`язання зупинення виконання газонебезпечних робіт; експлуатацію устаткування напругою понад 1000 В: КТП-8. потужністю 160 кВа 6/04 кВ, ПЛ-6 кВ, АС-50, довжина 0,8 км, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, буд. 189. корпус Д, с. Кам`янка, Ізмаїльський район. Одеська область, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з відсутністю таких судових витрат у справі №420/21654/21, суд вирішив їх розподіл не проводити.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 90, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Головного управління Держпраці в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до товариства з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» шляхом зобовязання зупинити виконання газонебезпечних робіт; експлуатацію устаткування напругою понад 1000 В: КТП-8. потужністю 160 кВа 6/04 кВ, ПЛ-6 кВ, АС-50, довжина 0,8 км, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, буд. 189. корпус Д, с. Кам`янка, Ізмаїльський район. Одеська область, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю людей.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач Головне управління Держпраці в Одеській області (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, 2, ).

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.-Агрокопитал» (68643, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кам`янка, вул. Центральна 111, ).

Суддя Іванов Е.А.