Справа № 200/7972/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

щодо встановлення судового контролю

08 лютого 2022 року Справа №200/7972/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши заяву позивача подану в порядку ст. 382 КАС України у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, у якому просив:

стягнути з Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим грошове забезпечення за період з 01 березня 2014 року по 15 серпня 2014 року в сумі 44922,38 грн, (посадовий оклад 7715,80 грн, оклад за спеціальне звання 738,28 грн, надбавка за вислугу років 3379,45 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 5919,29 грн, премія 27169,56 грн).

Рішеннями Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року та 06 квітня 2021 року вирішено:

Стягнути з Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Осіпова, б.23, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНКОПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за період з 1 березня 2014 року по 14 серпня 2014 року в сумі 11 028,61 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Стягнути з Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Осіпова, б.23, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНКОПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за період з 1 березня 2014 року по 14 серпня 2014 року в сумі 30824,95 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Позивач звернувся до адміністративного суду з заявою в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю, в якій заявник просить: зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 у справі 200/7972/19 та Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі 200/7972/19.

В обґрунтування заяви посилається на те, що за результатами звернення позивача до Управління Державної казначейської служби України у Одеській області із заявою про виконання виконавчих листів, виданих у справі 200/7972/19 органом казначейства надано лист, в обґрунтування якого вказано, зокрема, що Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим в головному управлінні не обслуговується, натомість за кодом обслуговується Міністерство внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим в якому відбувається ліквідація.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Положеннями статті 129 Конституції України визначено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до положень статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Нормами статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Також, згідно з частинами 1, 4, 5, 6 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 382 - 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, суд враховує, що рішеннями Донецького окружного адміністративного суду стягнуто з Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення в сумі 11 028,61 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів та в сумі 30824,95 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів відповідно.

За результатами звернення позивача до Управління Державної казначейської служби України у Одеській області із заявою про виконання виконавчих листів, виданих у справі 200/7972/19, органом казначейства надано лист, в обґрунтування якого вказано, зокрема, що Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим в головному управлінні не обслуговується, натомість за кодом обслуговується ГУ Міністерство внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим в якому відбувається ліквідація.

Суд у постанові від 20 лютого 2019 року (справа №806/2143/15, адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу на те, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

В спірному випадку судом не встановлено свідомого невжиття Ліквідаційною комісію залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 382-383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, суд вважає, що підстави для задоволення заяви представника позивача, поданої в порядку статті 382 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.243, 248, 249, 256, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , що звернувся до адміністративного суду з заявою в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю у справі № 200/7972/19-а, залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складено та підписано 08 лютого 2022 року.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст. 295 КАС України.

Суддя І.В. Шинкарьова