Справа № 420/7963/19
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7963/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 1003-VII від 24.09.2019 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови позивачу;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,19 га безоплатно у власність, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалами суду від 02.01.2020 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження; від 30.01.2020 року: продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; від 07.04.2020 року: зупинено провадження у справі; від 24.05.2021 року: поновлено провадження у справі.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, призначеного з розгляду справи по суті. (а.с.65, 66) Від позивача до суду електронною поштою надійшло клопотання, вхід. № ЕП/13842/21, про розгляд справи без його участі. (а.с.67) Від відповідача до суду надійшов лист, вхід. № 12154/20, в якому останній просить розглядати справу за відсутності представника сільської ради. (а.с.36)

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом адміністративного позову, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, з таких підстав:

- керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 118, 121 Земельного кодексу України, 01.08.2019 року позивач подав до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеській області відповідне клопотання з проханням надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо передачі безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, з відповідними додатками;

- раніше, у липні 2019 року, позивачем було подано до відповідача запит на отримання публічної інформації щодо відсутності або наявності власників даної земельної ділянки;

- 13.08.2019 року позивач отримав від відповідача відповідь на свій запит, де було вказано, що: «... земельна ділянка, відповідно доданих графічних матеріалів, перебуває у власності (користуванні). Документи, на підставі яких зазначена земельна ділянка перебуває у власності, в сільській раді відсутні, за давністю зберігання, у зв`язку із чим, дата набуття власності власником також невідома»;

- проте, ніяких доказів своїх вищевказаних стверджень відповідач не надав;

- 30.08.2019 року позивач отримав лист від відповідача про те, що його заява від 01.08.2019 року та додані до неї документи будуть розглянуті на черговому засіданні відповідача;

- 09.10.2019 року позивач отримав від відповідача витяг з рішення сорок п`ятої сесії Крижанівської сільської ради від 24 вересня 2019 року № 1003-VII «про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» з додатком;

- підставою відмови позивачу у наданні дозволу відповідачем вказано те, що нібито земельні ділянка, вказана ним у графічних матеріалах, доданих до заяви «… перебуває у приватній власності (користуванні) за адресою: АДРЕСА_1 »;

- однак, при цьому жодного посилання на правовстановлюючі документи відповідачем не зазначено, що унеможливлює перевірку вказаних обставин, а відтак означене вважається недоведеним суб`єктом владних повноважень, як-то передбачено ст. 77 ч. 2 КАСУ;

- вказана підстава у додатку до оскаржуваного рішення відповідача про нібито наявність власників (користувачів) земельної ділянки відповідачем не доведена, більш того у своєму листі від 13.08.2019 року відповідач взагалі визнає, що у нього взагалі немає ніяких документів та даних щодо нібито власників даної земельної ділянки, тобто жодного посилання на правовстановлюючі документи відповідачем не зазначено, що унеможливлює перевірку вказаних обставин, а відтак означене вважається недоведеним суб`єктом владних повноважень, як-то передбачено ст. 77 ч. 2 КАСУ;

- позивач вважає, що йому безпідставно відмовляють у розробці проекту землеустрою та перешкоджають реалізувати законне право громадянина України отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яка зазначена у графічних матеріалах для будівництва та обслуговування його житлового будинку.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав:

- позивач стверджує, що сільською радою порушено норми Земельного кодексу України та просить суд визнати протиправним і скасувати рішення Крижанівської сільської ради № 1003-VІІ від 24.09.2019 року та зобов`язати сільську раду повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,19 га безоплатно у власність, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- громадянам України за рішенням органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених законами України;

- з аналізу вказаних норм законодавства слідує, що рішення сесії ради є результатами колективного голосування депутатським корпусом та приймається шляхом вільного, незалежного голосування більшістю депутатів сесії місцевої ради. Будь-яке спонукання чи зобов`язання депутатів щодо голосування таким або іншим чином забороняється;

- отже, враховуючи вищенаведені приписи законодавства, а також гарантії місцевого самоврядування, визначенні Конституцією України, ніхто (в тому числі суд) не може зобов`язати колегіальний орган місцевого самоврядування, який діє від імені та в інтересах територіальної громади, прийняти будь-яке рішення;

- використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм та державних стандартів;

- враховуючи, що вирішення питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції пленарних засідань сільської ради, постійною депутатською комісією з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи Крижанівської сільської ради опрацьовано клопотання позивача;

- в подальшому підготовлено проект рішення «Про відмову громадянам України у надані дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»;

- вказаний проект рішення було винесено на розгляд та обговорення сорок п`ятої сесії сьомого скликання Крижанівської сільської ради, на засіданні 24.09.2019 року депутатами висловлено свою позицію шляхом голосування, за результатами якого прийнято рішення відмовити громадянам України у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в тому числі і громадянину ОСОБА_1 ;

- підставою для відмови позивачеві стало те, що земельна ділянка зазначена на доданих графічних матеріалах до клопотання ОСОБА_1 перебуває у користуванні іншої особи ( ОСОБА_2 ), що підтверджується інформацією з бази даних Крижанівської сільської ради;

- таким чином, твердження позивача про визнання протиправними дій Крижанівської сільської ради щодо відмови у задоволені клопотання ОСОБА_1 про надання безоплатно у власність земельної ділянки є безпідставними та не обґрунтованими;

- вимога позивача зобов`язати Крижанівську сільську раду винести на засідання сесії клопотання ОСОБА_1 та надати мотивувальне рішення за результатами розгляду є безпідставною, оскільки вище вказане клопотання вже було включене до порядку денного відповідної сесії сільської ради та розглянуто у передбачений законом спосіб, за результатами якого і було прийняте мотивоване рішення;

- слід зазначити, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до органу місцевого самоврядування з аналогічним клопотанням.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Позивач звернувся до відповідача із клопотанням від 01.08.2019 року, яке зареєстроване Крижанівською сільською радою, вх. № Б-27/6-473 від 01.08.2019 р. (а.с.8), в якому, згідно ст.ст. 181, 121 Земельного кодексу України, просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо передачі йому безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, орієнтовною площею 0,19 га, із зазначенням:

- бажана земля розташована на території Крижанівської сільської ради Лиманського району за адресою с. Ліски;

- на території України земельних ділянок не отримував.

Додатками до даного клопотання зазначено:

- копія ID-картки;

- викопіювання з зазначеним місцем розташування бажаної земельної ділянки.

24 вересня 2019 року Крижанівська сільська рада, сорок п`ята сесія VII скликання, розглянувши заяви громадян України, а також інші додані до них документи та графічні матеріали, керуючись ст.ст. 12, 38, 39, 40, 81, 116, 118, 121, 122, 123, 124 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 19, 20, 25 Закону України «Про землеустрій», прийняла рішення «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» № 1003-VІІ (а.с.13, 42), пунктом 1 якого вирішено:

- відмовити громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок згідно з переліком (додаток № 1).

Згідно з додатком № 1 до рішення сорок п`ятої сесії VІІ № 1003-VІІ скликання № 1003-VІІ від 24 вересня 2019 року «Перелік громадян, яким відмовляється у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Крижанівської сільської ради» (а.с.14, 43), а саме:

- № 6;

- адреса земельної ділянки: Крижанівська сільська рада;

- прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_1 ;

- орієнтовна площа земельної ділянки: 0,19 га;

- цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку;

- підстава: земельні ділянки, яка зазначена у графічних матеріалах перебувають у приватній власності (користуванні) за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із рішенням відповідача № 1003-VII від 24.09.2019 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови позивачу, позивач звернувся до суду із вищенаведеними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.10, 11):

- листа Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області № 02-13/1396 від 13.08.2019 року, адресованого гр. ОСОБА_1 , яким повідомлено, що: земельна ділянка, відповідно до доданих графічних матеріалів, перебуває у власності (користуванні); документи, на підставі яких зазначена земельна ділянка перебуває у власності, в сільській раді відсутні, за давністю зберігання, у зв`язку із чим, дата набуття власності власником також невідомо;

- листа Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області № 02-13/1499 від 30.08.2019 року, адресованого гр. ОСОБА_1 .

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, відповідачем суду також надано копії, зокрема (а.с.42, 45):

- Результату поіменного голосування Крижанівської сільської ради, 45 сесія VII скликання від 24.09.19, про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, № б/н за основу і в цілому;

- роздруківки інформації з бази даних Крижанівської сільської ради, згідно з якою, зокрема, стосовно АДРЕСА_1 ;

- інвентаризація: дані не зазначено;

- 2012-2020: дані не зазначено;

- ПІБ землевласника: ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Земельним кодексом України від 25.10.2001 року № 2768-III (далі ЗК України), Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать:

1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону;

2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 5 статті 116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з п. г ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 24 вересня 2019 року Крижанівська сільська рада, сорок п`ята сесія VII скликання, розглянувши заяви громадян України, а також інші додані до них документи та графічні матеріали, керуючись ст.ст. 12, 38, 39, 40, 81, 116, 118, 121, 122, 123, 124 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 19, 20, 25 Закону України «Про землеустрій», прийняла рішення «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» № 1003-VІІ (а.с.13, 42), пунктом 1 якого вирішено:

- відмовити громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок згідно з переліком (додаток № 1).

Згідно з додатком № 1 до рішення сорок п`ятої сесії VІІ № 1003-VІІ скликання № 1003-VІІ від 24 вересня 2019 року «Перелік громадян, яким відмовляється у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Крижанівської сільської ради» (а.с.14, 43), а саме:

- № 6;

- адреса земельної ділянки: Крижанівська сільська рада;

- прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_1 ;

- орієнтовна площа земельної ділянки: 0,19 га;

- цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку;

- підстава: земельні ділянки, яка зазначена у графічних матеріалах перебувають у приватній власності (користуванні) за адресою: АДРЕСА_1 .

З вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин вбачається, що оскільки ч. 7 ст. 118 ЗК України передбачені підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок лише та виключно державної чи комунальної власності, застосована відповідачем фактична підстава для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оскаржуваним рішенням є правомірною.

Разом з тим, на доведення фактичних обставин-підстав прийняття рішення в оскаржуваній частині відповідачем суду надано лише та виключно роздруківку інформації з бази даних Крижанівської сільської ради, згідно з якою, зокрема, стосовно АДРЕСА_1 ;

- інвентаризація: дані не зазначено;

- 2012-2020: дані не зазначено;

- ПІБ землевласника: ОСОБА_2 .

Також, на доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду надано копію, зокрема листа Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області № 02-13/1396 від 13.08.2019 року, адресованого гр. ОСОБА_1 , яким повідомлено, що: земельна ділянка, відповідно до доданих графічних матеріалів, перебуває у власності (користуванні); документи, на підставі яких зазначена земельна ділянка перебуває у власності, в сільській раді відсутні, за давністю зберігання, у зв`язку із чим, дата набуття власності власником також невідомо.

Проте, по-перше, ні у наданій роздруківці інформації з бази даних Крижанівської сільської ради, ні у відзиві на позовну заяву відповідачем не зазначено:

- з якої саме «бази даних Крижанівської сільської ради» роздрукована відповідна інформація;

- нормативно-правове регулювання внесення інформації до цієї «бази даних Крижанівської сільської ради» та порядок використання цієї інформації тощо.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що у спірних правовідносинах предметом доказування є обставини щодо перебування відповідної земельної ділянки у власності (користуванні) іншої особи на дату прийняття рішення в оскаржуваній частині, а не підстави набуття права власності (користування) щодо цієї земельної ділянки.

По-друге, жодних доказів щодо фактичного перебування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , у приватній власності (користуванні) (наприклад: Державний акт на право власності на земельну ділянку; відомості з Державного земельного кадастру та/або документи, на підставі яких їх внесено, тощо) на дату прийняття рішення в оскаржуваній частині відповідачем не зазначено та суду не надано.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З встановлених судом обставин та наведених вимог КАС України до доказів в адміністративному судочинстві вбачається, що відповідачем, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, правомірність рішення в оскаржуваній частині не доказана допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Крім того, відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній до 01.01.2022 року), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних доводів щодо вжиття відповідачем всіх можливих заходів для отримання доказів, які не були покладені в основу оскарженого рішення до його прийняття, але які не були отримані з незалежних від нього причин, відповідачем не наведено та доказів на їх підтвердження не надано.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та фактичним обставинам справи.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні, відповідно

суд, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновків, що:

- п. 1 рішення Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 24 вересня 2019 року № 1003-VІІ «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», в частині відмови ОСОБА_1 , прийнятий відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому воно у зазначеній частині є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно

- адміністративний позов, в тому числі похідні вимоги позивача зобов`язального характеру, підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 24.12.2019 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у сумі 768,40 грн. (а.с.15)

Відповідно, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення прийнято та складено з урахуванням тимчасової непрацездатності головуючого судді, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та часу перебування головуючого судді у відпустці.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1336 від 15.12.2021 року) до 31 березня 2022 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 194, 205, 241-246, 250, 255, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області (місцезнаходження: вул. Ветеранів, 5, с. Крижанівка, Лиманський район, Одеська область, 67562; ідентифікаційний код юридичної особи: 05384560) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 24 вересня 2019 року № 1003-VІІ «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», в частині відмови ОСОБА_1 .

Зобов`язати Крижанівську сільську раду Лиманського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , вх. № Б-27/6-473 від 01.08.2019 р., про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, з урахуванням оцінки питання, щодо якого звернувся позивач, наданої судом у рішенні.

Стягнути з Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова