Справа № 200/8994/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року справа №200/8994/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Геращенка І.В. , Міронової Г. М. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 р. у справі № 200/8994/21 (головуючий І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними бездіяльності та рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.03.2021 № 15 про відмову в перерахунку їй основного розміру пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, за заявою, що подана через вебпортал Пенсійного фонду України 10.03.2021 року, як такій що має необхідну вислугу років із зарахуванням на пільгових умовах часу проходження служби, протягом якого вона брала участь в антитерористичній операції;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати їй з 01.01.2021 індексації основного розміру її пенсії за вислугу років згідно зі ст. 64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не здійснення їй перерахунку основного розміру пенсії за вислугу років виходячи з суми грошового забезпечення, що включає щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зазначені в довідці від 02.06.2021 № 718, що видана Головним управління Національної поліції в Донецькій області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в 10 денний строк з дати винесення судом рішення здійснити їй перерахунок та виплачувати основний розмір пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, як такій що має необхідну вислугу років із зарахуванням на пільгових умовах часу проходження служби, протягом якого вона брала участь в антитерористичній операції, виходячи з основного розміру пенсії 70 відсотків грошового забезпечення та обчисливши його з суми грошового забезпечення 14838,03 грн., що включає щомісячні додаткові види грошового забезпечення на загальну суму 8538,03 грн., зазначені в довідці від 02.06.2021 № 718, що видана Головним управління Національної поліції в Донецькій області, та з урахуванням індексації відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення у розмірі (станом на 01.07.2021 року) 10660,21 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підвищувати їй перерахований основний розмір пенсії за вислугу років згідно зі ст. 64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення в періоди між змінами розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь різницю між належним до сплати та виплаченим основним розміром її пенсії з 01.04.2020 року по дату винесення рішення судом, виходячи з основного розміру пенсії 70 відсотків грошового забезпечення та обчисливши його з суми грошового забезпечення 14838,03 грн., що включає щомісячні додаткові види грошового забезпечення на загальну суму 8538,03 грн., зазначені в довідці від 02.06.2021 року № 718, що видана Головним управління Національної поліції в Донецькій області, з проведеною індексацією пенсії відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення та з одночасною компенсацією у зв`язку з порушенням термінів її виплати (інфляційні втрати), одним платежем у сумі (станом на 06.07.2021 року) 53000,78 грн.;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати у п`ятнадцятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду;

- звернути до негайного виконання рішення суду щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в 10 денний строк здійснити їй перерахунок та виплачувати з дати винесення рішення судом основний розмір пенсії за вислугу років у розмірі (станом на 01.07.2021) 10660,21 грн. в межах суми платежу за один місяць;

- звернути до негайного виконання рішення суду щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області різниці між належним до сплати та виплаченим основним розміром її пенсії з 01.04.2020 до дати винесення рішення судом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 березня 2021 року № 15, прийняте щодо ОСОБА_1 ; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 18 лютого 2020 року, перевівши її на пенсію за вислугу років відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні, що зазначена в наказі Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05 серпня 2020 року № 335 о/с, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, та виплатити їй недоотриману частину і провести компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати; визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення з 01 січня 2021 року індексації пенсії ОСОБА_1 ;зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2021 року, у зв`язку з чим виплатити їй недоотриману частину пенсії і провести компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати; визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 02 червня 2021 року № 718, що видана Головним управління Національної поліції в Донецькій області; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі її заяви від 07 червня 2021 року та доданої до неї довідки від 02 червня 2021 року № 718, що видана Головним управління Національної поліції в Донецькій області, з 18 лютого 2020 року, та виплатити її недоотриману частину і провести компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що органи Пенсійного фонду не мають відповідних повноважень щодо розрахунку вислуги років. Дане питання належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів, які несуть відповідальність за правильність і достовірність їх встановлення. Таким чином, органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення, перерахунок та виплату пенсій військовослужбовцям на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, де особа проходила службу.

Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області було направлено до Головного управління Пенсійного фонду подання про призначення пенсії Позивачу № 649/20 від 24 лютого 2020 року, разом з яким надано грошовий атестат №19 та розрахунок вислуги років, в якому зазначено як календарний строк служби, так і загальний трудовий (страховий)стаж. Пенсія позивачу призначена відповідно до наданих структурним підрозділом документів.

Апелянт зазначає, що позивачем не надано жодного документа, який дає право на подальше підвищення пенсії. Копія трудової книжки, та лист управління кадрового забезпечення не є належним документом для зміни вислуги років позивача, оскільки в даному випадку належним документом має бути оновлений розрахунок вислуги років, наданий Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області. Оскільки документи для призначення пенсії формувалися не Головним управлінням, а іншою юридичною особою за підписом посадових осіб Головного управління Національної поліції в Донецькій області, то внесення змін в розрахунок вислуги років можливе лише тим структурним підрозділом, який його надав.

Під час розрахунку пенсій відповідно до Закону № 2262 не застосовується такий показник, як розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, оскільки для визначення розміру пенсії відповідно до Закону № 2262 застосовуються інші критерії обрахунку (розмір грошового забезпечення помножений на відсоток вислуги років), тому відсутні підстави для проведення індексації вказаній категорії осіб.

Виплата компенсації здійснюється в день виплати основної суми доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Позивач просить нарахувати компенсацію на ще не нараховані та не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом № 2050, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Отже, вимоги позивача є передчасними, оскільки вказану компенсацію наведене регулююче законодавство та нормативно-правові акти пов`язують з фактичним нарахуванням та виплатою пенсії, чого на час розгляду справи ще не відбулось.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила службу в органах внутрішніх справ (міліції) та в органах Національної поліції.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.02.2020 № 59 о/с (з 17.02.2020 звільнено зі служби в поліції через хворобу), вислуга років позивача станом на 17.02.2020 року в календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги становила 20 років 06 місяців 09 днів, страховий стаж - 27 років 00 місяців 04 дні. Вислуга років у пільговому обчисленні в наказі не зазначена.

Під час проходження такої служби в період з 01.02.2015 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018 позивач була зарахована до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України в районі/ районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області (довідка Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.01.2020 № 150/12/03-2020). Є учасником бойових дій (відповідне рішення Національної поліції України про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 19.09.2018 № 6/І/V/95; посвідченням серії НОМЕР_1 , яке видане 05.10.2018).

З 18.02.2020 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі п. б ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пенсія їй призначена в розмірі 52 відсотки грошового забезпечення на підставі документів, що подані до відповідача Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області для призначення пенсії, зокрема: подання про призначення пенсії від 27.02.2020 №649/20 з розрахунком вислуги років, в якому зазначено, що страховий стаж позивача станом на 17.02.2020 становить 27 років 00 міс. 04 дні; вислуга років, в тому числі для призначення пенсії, не зазначена (для призначення пенсії підставі п. б ст. 12 Закону); наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.02.2020 № 59 о/с; грошового атестату №19.

При призначенні пенсії орган Пенсійного фонду України врахував позивачу лише календарну вислугу років, що зазначена в поданих документах, що призвело до призначення пенсії на підставі п. б ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а не на підставі п. а ст. 12 цього Закону, розмір якої більше.

Після звільнення позивача зі служби та призначення пенсії наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05.08.2020 № 335 о/с на підставі заяви позивача від 10.07.2020 позивачу станом на 17.02.2020 (на день звільнення) оголошено вислугу років у пільговому обчисленні - 25 років 08 місяців 19 днів.

10.03.2021 позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернулася до відповідача із заявою, в якій посилаючись, зокрема, на правову позицію Верховного Суду, що висловлена в постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, та на наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05.08.2020 № 335 о/с, просила провести перерахунок її пенсії за вислугу років, що призначена на підставі п. б ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби та деяких інших осіб, перевівши на пенсію на підставі п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби та деяких інших осіб з 01.03.2020 та здійснити доплату до пенсії з урахуванням фактично виплачених сум (заява зареєстрована 10.03.2021 за № 820).

До вказаної заяви додала заяву на відповідному бланку, копії паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки, заяву про відкриття банківського рахунку, витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05.08.2020 № 335 о/с, довідки про участь в антитерористичній операції, посвідчення учасника бойових дій та рішення про надання їй статусу учасника бойових дій.

Враховуючи те, що через вебпортал Пенсійного фонду України дану заяву визначено до розгляду Покровському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області та документ відмічено як Помилковий, 13.03.2021 через вебпортал Пенсійного фонду України позивач подала звернення, в якому зазначала, що заява від 10.03.2021 про перерахунок пенсії не є помилковою. Розгляд даного звернення доручено Великоновосілківському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Донецької області, яке відповідно до ст. 7 Закону України Про звернення громадян 17.03.2021 за вих. № 0575-3-9/4509 направило його за належністю до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.03.2021 № 15 за результатом розгляду заяви позивача від 10.03.2021 в перерахунку пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги років (24 календарних років та 6 місяців, що визначено п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби та деяких інших осіб).

Рішення мотивовано тим, що згідно з грошовим атестатом від 26.02.2020 №19 Головного управління Національної поліції в Донецькій області стаж служби заявника станом на 17.02.2020 складає 20 років 6 місяців 9 днів, який визначено наказом від 14.02.2020 №59 о/с. Додаткових документів щодо зміни календарної вислуги років заявник не надала.

При цьому повний перелік поданих позивачем документів (подання яких підтверджено скріншотом з вебпорталу Пенсійного фонду України), в рішенні не наведено (зазначено: До заяви додані скановані документи, зокрема….).

Вказане рішення надіслано на адресу позивача простим поштовим відправленням із супровідним листом від 23.03.2020 № 0500-0301-8/6602, та отримане позивачем 01.04.2021.

Листом від 12.04.2021 № 3466-2858/М-03/8-0500/21 відповідач повідомив позивача про те, що згідно з поданням для призначення пенсії від 27.02.2020 №649/20 та грошовим атестатом від 26.02.2020 №19, що надані Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області, загальна та календарна вислуга позивача складають 27 та 20,6 років відповідно. Розрахунок вислуги років військовослужбовцям не належить до компетенції органів Пенсійного фонду України. Тому для уточнення розрахунку вислуги років та підготовки документів для перерахунку пенсії їй необхідно звернутися до кадрової служби відповідного Міністерства за останнім місцем проходження військової служби.

12.07.2021 через вебпортал Пенсійного фонду України позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій з посиланням на Закон України Про доступ до публічної інформації просила надати інформацію щодо проведення індексації пенсії, призначеної на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Звернення розглянуто відповідачем на підставі Закону України Про звернення громадян і на нього надана відповідь від 14.07.2021 № 0500-1502-8/34729, в якій зазначалося, що позивач є отримувачем пенсії за вислугу років, що призначена відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. З 01.03.2021 проведено масовий перерахунок пенсій згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11. Враховуючи те, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби та деяких інших осіб, тому підстав для проведення індексації пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 року, в справі № 200/9575/20-а задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, а саме судом:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не включення індексації у довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення відносно ОСОБА_1 за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення/перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області віднести індексацію до щомісячного додаткового виду грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області скласти та надати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір її грошового забезпечення станом на 17 лютого 2020 року за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення/перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та не сплати єдиного соціального внеску за ОСОБА_1 з суми нарахованої до виплати індексації її грошового забезпечення за період проходження нею служби з 1 грудня 2017 року по 17 лютого 2020 року;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та сплати єдиний соціальний внесок з суми нарахованої до виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження нею служби з 1 грудня 2017 року по 17 лютого 2020 року;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області складено оновлену довідку від 02.06.2021 № 718 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (за період з 01.02.2018 по 31.01.2020). У вказану довідку включено індексацію грошового забезпечення позивача.

Супровідним листом від 04.06.2021 № 127/34/01-2021 Головне управління Національної поліції в Донецькій області направило вказану довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

07.06.2021 у зв`язку із збільшенням розміру грошового забезпечення на підставі вказаного судового рішення, яке набрало законної сили, та виданої на його виконання оновленої довідки позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернулася до відповідача із заявою встановленої форми (на вебпорталі відмічено як клопотання) про проведення перерахунку пенсії на підставі вказаної оновленої довідки з 01.03.2020, в якій також просила здійснити доплату з урахуванням фактично виплачених сум.

До заяви додала, зокрема довідку від 02.06.2021 № 718, що видана Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області, та супровідний лист Головного управління Національної поліції в Донецькій області, копію судових рішень в справі № 200/9575/20-а. Також додала обґрунтовану заяву про перерахунок пенсії дозвільної форми.

17.06.2021 через відсутність будь-яких змін на вебпорталі Пенсійного фонду України, позивач через вебпортал Пенсійного фонду України повторно звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої повторно додала ті ж самі документи та заяву від 07.06.2021.

Дану заяву було розподілено до розгляду Управлінню Пенсійного фонду України в м.Красний Лиман Донецької області, а 18.06.2021 документ відмічено як Помилковий. Тому 18.06.2021 позивач через вебпортал Пенсійного фонду України подала скаргу, в якій зазначала, що заява про призначення/ перерахунок пенсії від 17.06.2021 не є помилковою; просила її розглянути відповідно до вимог законодавства.

Листом від 02.07.2021 № 0500-1609-8/27054 відповідач повідомив позивача про те, що отримав від Головного управління Національної поліції в Донецькій області, зокрема оновлену довідку від 02.06.2021 № 718. Однак індексація грошового забезпечення не відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тому підстави для перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки відсутні. Вказаний лист позивач отримала по пошті 09.07.2021.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

За частиною 1 та 2 статті 2 Закону № 2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону пенсія за вислугу років призначається, зокрема:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до положень пункту «б», «в» частини 1 статті 50 Законом № 2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються:

-особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення;

- особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "б" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби.

Згідно зі ст. 13 цього Закону пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Також положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).

Згідно з пунктом 1 Постанови № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; служба в Національній поліції.

За п. 2 Постанови № 393, до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ, під час призначення пенсії згідно з пунктом а статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до пп. а п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (до яких належав позивач), зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З вказаної постанови слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

Таким чином з аналізу викладених положень наведеної Постанови вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом а статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

З огляду на викладені норми, слід вказати, що як Законом № 2262-ХІІ, так і Постановою № 393 не визначено та не передбачено таких понять, як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років.

Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.

Стаття 17-1 Закону № 2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме вислуги років, однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ.

В свою чергу, згідно з Постановою № 393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 14.04.2021 у справі №480/4241/18) підтримала правову позицію, викладену у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом N2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 та з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступила від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

Отже, для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови № 393.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу від05.08.2020 № 335 о/с на час звільнення позивача станом на 17.02.2020 (на день звільнення) оголошено вислугу років у пільговому обчисленні - 25 років 08 місяців 19 днів.

Таким чином судом першої інстанції вірно встановлено, що вислуга років позивача, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 24 календарних роки та 6 місяців, відтак, суд вважає, що позивач на час призначення пенсії набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту а статті 12 Закону № 2262-ХІІ, а не як визначено відповідачем за пунктом б статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Отже, відповідач дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із п. "а" ст.12 Закону № 2262-ХІІ, та безпідставно відмовив позивачу у переведенні на пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ст. 12 Закону № 2262.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт не оскаржує рішення суду в частині обраного позивачем та судом першої інстанції способу захисту порушеного права, отже суд не переглядає рішення в цій частині.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги в цій частині.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії на підставі довідки від 02 червня 2021 року № 718, що видана Головним управління Національної поліції в Донецькій області, з 18 лютого 2020 року, суд зазначає наступне.

Особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 2262 мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Частиною 3 статті 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Вказаний правовий висновок сформований в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17.

Верховний Суд в постанові від 09 листопада 2020 року в справі №552/1092/17 висловив правову позицію про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Верховний Суд в постанові від 17 серпня 2021 року у справі № 761/29731/17 зазначив, що суд не знаходить підстав для відступу від правових висновків зазначених в постановах від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 15.04.2019 у справі № 522/9659/16-а, від 30.09.2019 у справі №751/4349/16-а та від 08.02.2021 у справі № 820/4963/18: індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям. Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у справі № 200/9575/20-а, зокрема, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області скласти та надати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір її грошового забезпечення станом на 17 лютого 2020 року за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення/перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Отже, відповідач неправомірно відмовив у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки від 02.06.2021 року № 718, що видана Головним управління Національної поліції в Донецькій області, до якої включена індексація грошового забезпечення.

Щодо визначення дати перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Закону, суд зазначає, що як встановлено судами, до документів для призначення позивачу пенсії 18 лютого 2020 року, з вини суб`єкта владних повноважень, не було включено вислугу років в пільговому обчисленні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що призвело до призначення пенсії на підставі іншої норми законодавства та в меншому розмірі.

На підставі викладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що перерахунок пенсії з урахуванням частини 1 статті 50 Законом № 2262-XII, підлягає проведенню з дати виникнення права на нього, з 18 лютого 2020 року.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині проведення індексацію пенсії з 01 січня 2021 року, суд зазначає наступне.

Згідно статті 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Згідно з п. 2 цього Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії.

Відповідно до абз. 3 п. 4 № 1078, у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абз. 6 п. 4 Порядку № 1078).

Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.

У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення.

Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить суму підвищення доходів випереджаючим шляхом у базовому місяці.

Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526 до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, внесено зміни, зокрема, абзац 3 пункту 5 викладено в такій редакції (діє з 21.06.2012): «У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів наведено в додатку 4 до цього Порядку.».

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 5 Порядку № 1078 в діючій редакції, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Виходячи з наведених правових норм, колегія суддів встановила, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Пенсія, яку позивач отримує, є об`єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг індексації, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Отже, індексація пенсії є однією з основних державних соціальних гарантій і є складовою пенсії, а тому підлягає обов`язковому проведенню органами Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо рішення суду в частині виплати компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, суд зазначає наступне.

При нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати слід керуватися Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат» (далі - Закон № 2050-III), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).

Стаття 1 Закону № 2050-III визначає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу, який не має разовий характер, проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Отже, за змістом наведених норм обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що відповідні суми, які підлягають виплаті позивачу, не тільки виплачені, але і нараховані, тобто, вимоги є передчасними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2020 у справі №200/10820/19-а, від 18.09.2018 у справі № 522/535/17, №818/1429/17 від 25.04.2019 та у справі №818/1393/17 від 12.11.2019, від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 року у справі № 220/11292/19-а, від 21 січня 2021 року у справі №160/35/20; від 21 грудня 2020 року у справі №520/2226/19; від 11 грудня 2020 року у справі № 200/10820/19-а.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати не заснований на приписах норм матеріального права, є помилковим, що обумовлює задоволення апеляційної скарги відповідача в цій частині.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що судове рішення суду підлягає скасуванню в цій частині внаслідок неправильного тлумачення норм законодавства з ухваленням нового про відмову у задоволені позовних вимог в цій частині.

Частиною 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 р. у справі № 200/8994/21 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 р. у справі № 200/8994/21 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, прийняти нове судове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволені зазначених позовних вимог.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 р. у справі № 200/8994/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати підписання та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 16 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В.Геращенко

Г.М. Міронова