Справа № 440/17296/21
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/17296/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Удовіченка С.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Карпінської М.Д.
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - Корольова І.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неврахування до загального страхового стажу періоди здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності та перебування в трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області додатково зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності з 01 квітня 1992 року по 31 грудня 1992 року, з 01 квітня 1993 року по 31 грудня 1993 року, з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1994 року, з 01 січня 1995 року по 30 вересня 1995 року, з 01 липня 1996 року по 30 червня 1997 року, з 01 жовтня 1997 року по 31 грудня 1997 року, з 01 квітня 1998 року по 30 червня 1998 року; періоди роботи у ФОП ОСОБА_2 з 01 січня 1999 року по 01 липня 2001 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області додатково зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи у ФОП ОСОБА_2 з 01 січня 1999 року по 01 липня 2001 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області додатково зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності протягом з 02 липня 2001 року по 31 березня 2006 року, що невраховані, а саме: з 02 липня 2001 року по 31 грудня 2003 року, 01 липня 2001 року по 31 грудня 2003 року, з 20 січня 2004 року по 31 січня 2004 року, з 19 лютого 2004 року по 29 лютого 2004 року, з 20 березня 2004 року по 31 березня 2004 року, з 20 квітня 2004 року по 30 квітня 2004 року, з 20 травня 2004 року по 31 травня 2004 року, з 20 червня 2004 року по 30 червня 2004 року, з 20 липня 2004 року по 31 липня 2004 року, з 20 серпня 2004 року по 31 серпня 2004 року, з 17 листопада 2004 року по 30 листопада 2004 року, з 18 грудня 2004 року по 31 грудня 2004 року з 14 квітня 2005 року по 30 квітня 2005 року, з 15 травня 2005 року по 31 травня 31 травня 2005 року, з 14 червня 2005 року по 30 червня 2005 року, з 14 липня 2005 року по 31 липня 2005 року, з 14 серпня 2005 року по 31 серпня 2005 року, з 12 вересня 2005 року по 30 вересня 2005 року, з 13 жовтня 2005 року по 31 жовтня 2005 року, з 12 листопада 2005 року по 30 листопада 2005 року, з 13 грудня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 12 січня 2006 року по 31 січня 2006 року, з 11 лютого 2006 року по 28 лютого 2006 року, з 12 березня 2006 року по 31 березня 2006 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем протиправно не зараховано по спірним періодам, періоди здійснення підприємницької діяльності та діяльності у ФОП ОСОБА_2 Стверджував, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку за умови сплати страхових внесків незалежно від сплаченого розміру.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
10 січня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ПФУ в Полтавській області на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на правомірність своїх дій при визначенні страхового стажу позивача. Зазначив, що підставою для відмови у зарахування страхового стажу за спірні періоди, слугувала відсутність даних про сплату позивачем страхових внесків (т.1 а.с. 129-134).
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.
Відповідач надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 20 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії (т.1 а.с. 99).
Згідно протоколу про призначення пенсії, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, виходячи із страхового стажу 29 років 2 місяці 27 дні (т.1 а.с. 94).
11 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою в якій просив зарахувати до страхового стажу періоди: за 1992 рік - 9 місяців, 1993 рік - 9 місяців, 1994 рік - 12 місяців, 1995 рік - 9 місяців; за період з 01 січня 199 року по 01 липня 2001 року - 2 роки 6 місяців; за період з 01 липня 2001 року по 03 квітня 2006 року - 4 роки 9 місяців (т.1 а.с. 16-18).
Листом від 18 серпня 2021 року № 1600-0505-8/56337 Головне управління ПФУ в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що останній перебував на обліку в Пенсійному фонді України, як фізична особа-підприємець з 03 січня 1996 року по 08 листопада 2006 року. За період з 01 січня 1991 року по 03 січня 1996 року відсутні дані щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. У наданих до заяви документах відсутня інформація щодо подання звітності до Пенсійного фонду України та підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за 1991 - 1995 роки (т. а.с. 19).
23 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою в якій просив повторно зарахувати до страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності та перебування у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 (т.1 а.с. 137-140).
Листом від 27 жовтня 2021 року № 12081-10820/Г-02/8-1600/21 Головне управління ПФУ в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що у спірних періодах відсутні дані щодо сплати до Пенсійного фонду страхових внесків. При цьому, якщо сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць є меншою, ніж мінімальний страховий внесок цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення відповідної доплати до суми страхових внесків, таким чином, щоб сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (т.1 а.с. 20-21).
Позивач не погоджуючись із відмовою Головного управління ПФУ в Полтавській області у зарахуванні до загального страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності з 01 квітня 1992 року по 31 грудня 1992 року, з 01 квітня 1993 року по 31 грудня 1993 року, з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1994 року, з 01 січня 1995 року по 30 вересня 1995 року, з 01 липня 1996 року по 30 червня 1997 року, з 01 жовтня 1997 року по 31 грудня 1997 року, з 01 квітня 1998 року по 30 червня 1998 року; періоди роботи у ФОП ОСОБА_2 з 01 січня 1999 року по 01 липня 2001 року; з 02 липня 2001 року по 31 березня 2006 року, що невраховані, а саме: з 02 липня 2001 року по 31 грудня 2003 року, 01 липня 2001 року по 31 грудня 2003 року, з 20 січня 2004 року по 31 січня 2004 року, з 19 лютого 2004 року по 29 лютого 2004 року, з 20 березня 2004 року по 31 березня 2004 року, з 20 квітня 2004 року по 30 квітня 2004 року, з 20 травня 2004 року по 31 травня 2004 року, з 20 червня 2004 року по 30 червня 2004 року, з 20 липня 2004 року по 31 липня 2004 року, з 20 серпня 2004 року по 31 серпня 2004 року, з 17 листопада 2004 року по 30 листопада 2004 року, з 18 грудня 2004 року по 31 грудня 2004 року з 14 квітня 2005 року по 30 квітня 2005 року, з 15 травня 2005 року по 31 травня 31 травня 2005 року, з 14 червня 2005 року по 30 червня 2005 року, з 14 липня 2005 року по 31 липня 2005 року, з 14 серпня 2005 року по 31 серпня 2005 року, з 12 вересня 2005 року по 30 вересня 2005 року, з 13 жовтня 2005 року по 31 жовтня 2005 року, з 12 листопада 2005 року по 30 листопада 2005 року, з 13 грудня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 12 січня 2006 року по 31 січня 2006 року, з 11 лютого 2006 року по 28 лютого 2006 року, з 12 березня 2006 року по 31 березня 2006 року; та періоди роботи у ФОП ОСОБА_2 з 01 січня 1999 року по 01 липня 2001 року, звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058-IV).
Частинами першою та другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Статтею 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.
Отже, страховий стаж здобутий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону № 1058-IV.
Згідно вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 31 розділу XV Закону № 1058-ІV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:
1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Згідно із пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток №1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Відповідно до пункту 2.1 розділу П Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
З огляду на вказане, до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме: до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків; період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків; з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Водночас, належними доказами, якими підприємець, що здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
Судом встановлено, що 18 березня 1991 року ОСОБА_1 видано Реєстраційне посвідчення № НОМЕР_1 на здійснення транспортного обслуговування населення та організацій (т.1 а.с. 15).
02 січня 1995 року ОСОБА_1 видано Свідоцтво № 6 про державну реєстрацію суб`єктом підприємницької діяльності (т.1 а.с. 235).
Згідно довідки Головного управління ДФС у Полтавській області № 231/16-31-56-74 від 23 січня 2019 року ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність:
- з 01 січня 1991 року по 30 червня 2001 року, перебуваючи, на загальній системі оподаткування;
- з 01 липня 2001 року по 03 квітня 2006 року - на спрощеній системі оподаткування (т.1 а.с. 18).
В обгрунтування своїх вимог позивач до позовної заяви додає:
- Акт обстеження доходів від підприємницької діяльності по виконанню робіт, виготовленню продукції, наданню послуг за період з 01 січня по 01 квітня 1995 року (т.1 а.с. 46-47),
- Акт обслідування кустарно ремісницького промислу за період з 01 січня по 31 квітня 1992 року (т.1 а.с. 48),
- Акт обстеження доходів від підприємницької діяльності по виконанню робіт, виготовленню продукції, наданню послуг за період з 01 квітня 1993 року по 30 червня 1993 року (т.1 а.с. 49-51),
- Остаточний розрахунок по доходам одержаним гр. ОСОБА_1 за 1992 рік (т.1 а.с. 52),
- Декларації про доходи (т.1 а.с. 56-81).
Однак, вищевказані документи лише підтверджують ведення суб`єктом господарювання бухгалтерського обліку та не є документами, які підтверджують сплату страхових внесків під час перебування ОСОБА_1 на загальній системі оподаткування.
Крім того, як випливає із довідки Кобеляцького об`єднаного управління ПФУ Полтавської області від 06 лютого 2019 року № 1290/06 (т.1 а.с. 110) за період підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування ОСОБА_1 :
- з 1991 року по 1995 року - сплати відсутні,
- за I квартал 1996 року сплачено 11 квітня 1996 року - 305000,
- за II квартал 1996 року сплачено 12 серпня 1996 року - 3487000,
- за III квартал 1997 року сплачено 01 жовтня 1997 року - 387 грн,
- за I квартал 1998 року сплачено 31 березня 1998 року - 757 грн,
- за III квартал 1998 року сплачено 30 вересня 1998 року - 300 грн,
- за IV квартал 1998 року сплачено 15 січня 199 року - 535,39 грн,
- за III квартал 1999 року сплачено 15 жовтня 1999 року - 6,30 грн,
- за 2000 рік по червень 2001 року - сплати відсутні.
Крім того, як випливає із системи персоніфікованого обліку ОСОБА_1 , останньому зараховано до страхового стажу періоди з 01 січня 1996 року по 30 червня 1996 року; з 01 липня 1997 року по 30 вересня 1997 року, з 01 січня 1998 року по 31 березня 1998 року, з 01 липня 1999 року по 30 вересня 1999 року (т.1 а.с. 98).
Щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у ФОП ОСОБА_2 з 01 січня 1999 року по 01 липня 2001 року, судом встановлено наступне.
В обгрунтування своїх вимог позивач до позовної заяви додає:
- Довідки про суми виплаченого доходу і утриманого податку ФОП ОСОБА_2 (т.1 а.с. 30-34),
- Звіти суб`єкта малого підприємництва ФОП ОСОБА_2 (т.1 а.с. 35-44).
При цьому, вищевказані документи лише підтверджують ведення суб`єктом господарювання бухгалтерського обліку.
Щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди зайняття підприємницькою діяльністю з 02 липня 2001 року по 31 березня 2006 року, судом встановлено наступне.
Як зазначено судом вище до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону № 1058-ІV включаються, зокрема, періоди з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Згідно довідки Головного управління ДФС у Полтавській області № 231/16-31-56-74 від 23 січня 2019 року ФОП ОСОБА_1 у період з 01 липня 2001 року по 03 квітня 2006 року перебував на спрощеній системі оподаткування (т.1 а.с. 111).
Вищевказане, також, підтверджується: свідоцтвом про сплату єдиного податку від 01 липня 2001 року (т.1 а.с. 24-25), свідоцтвом про сплату єдиного податку від 01 січня 2003 року (т.1 а.с. 22-23), свідоцтвом про сплату єдиного податку від 01 січня 2005 року та свідоцтвом про сплату єдиного податку від 01 січня 2006 року т.1 .с. 26).
Згідно витягу з Реєстру застрахованих осіб ФОП ОСОБА_1 сплачувався єдиний внесок, хоча і в меншому розмірі (т.1 а.с. 115).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Головним управління ПФУ в Полтавській області безпідставно відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні до загального страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 02 липня 2001 року по 31 березня 2006 року, що невраховані, а саме: з 02 липня 2001 року по 31 грудня 2003 року, 01 липня 2001 року по 31 грудня 2003 року, з 20 січня 2004 року по 31 січня 2004 року, з 19 лютого 2004 року по 29 лютого 2004 року, з 20 березня 2004 року по 31 березня 2004 року, з 20 квітня 2004 року по 30 квітня 2004 року, з 20 травня 2004 року по 31 травня 2004 року, з 20 червня 2004 року по 30 червня 2004 року, з 20 липня 2004 року по 31 липня 2004 року, з 20 серпня 2004 року по 31 серпня 2004 року, з 17 листопада 2004 року по 30 листопада 2004 року, з 18 грудня 2004 року по 31 грудня 2004 року з 14 квітня 2005 року по 30 квітня 2005 року, з 15 травня 2005 року по 31 травня 31 травня 2005 року, з 14 червня 2005 року по 30 червня 2005 року, з 14 липня 2005 року по 31 липня 2005 року, з 14 серпня 2005 року по 31 серпня 2005 року, з 12 вересня 2005 року по 30 вересня 2005 року, з 13 жовтня 2005 року по 31 жовтня 2005 року, з 12 листопада 2005 року по 30 листопада 2005 року, з 13 грудня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 12 січня 2006 року по 31 січня 2006 року, з 11 лютого 2006 року по 28 лютого 2006 року, з 12 березня 2006 року по 31 березня 2006 року.
Таким чином суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 усі періоди здійснення підприємницької діяльності з 02 липня 2001 року по 31 березня 2006 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 11 серпня 2021 року і від 24 вересня 2021 року та прийняти рішення про зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 усі періоди здійснення підприємницької діяльності з 02 липня 2001 року по 31 березня 2006 року, та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
Таким чином, позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 усі періоди здійснення підприємницької діяльності з 02 липня 2001 року по 31 березня 2006 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 11 серпня 2021 року і від 24 вересня 2021 року та прийняти рішення про зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 усі періоди здійснення підприємницької діяльності з 02 липня 2001 року по 31 березня 2006 року, та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 16 лютого 2022 року.

Суддя С.О. Удовіченко