Справа № 420/27495/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європрінт» до Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Європрінт звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить: скасувати арешт, накладений на грошові кошти в національній та іноземній валюті, що є на всіх рахунках боржника ТОВ Європрінт, в межах загальної суми, яка підлягає стягненню, а саме 397,84 грн., накладений постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 25.07.2014 року ВП № 44135587.

Ухвалою від 17.01.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26 січня 2022 року о 14:30 год. Витребувано від Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №44135587.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 грудня 2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Європрінт» з листа Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» від 04 листопада 2021 року №20.1.0.0.0/7 - 211102/28190 стало відомо, що Банк був змушений накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунках Товариства.

Підставою для накладення арешту стало те, що 07.08.2014 року Банк отримав від Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції постанову про арешт коштів боржника від 25 липня 2014 року ВП № 44135587. Постановою накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Європрінт» в межах суми 397,84 грн. Постанова винесена при примусовому виконанні вимоги Ю-273, виданої 06.06.2014 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси.

Проте, Банк відмовив Товариству у наданні копії вказаної постанови Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та рекомендував звернутися до вiддiлу державної виконавчої служби.

В лютому 2021 року Товариство зверталося до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі з метою отримання належним чином завірених копій матеріалів виконавчого провадження № 44135587, у зв`язку з тим, що дізналось про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Європрінт».

Проте, як вказує позивач, листом від 05 лютого 2021 року № 3396 Перший Малиновський вiддiл державної виконавчої служби у місті Одесі повідомив, що згідно відомостей АСВП на примусовому виконанні в Першому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 44135587, яке було завершено 27.11.2014 року. Надати належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження не уявляється можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження № 44135587 були знищені за закінченням терміну зберігання.

Позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Європрінт» не отримувало від Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесi жодних постанов ані про відкриття виконавчого провадження № 44135587, ані про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, ані про накладення арешту на кошти боржника від 25.07.2014 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Європрінт» вважає, що вказаний арешт є незаконним, та таким, що порушує права та інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

У судове засідання, призначене на 26 січня 2022 року на 14:30 год., учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно приписів ст.268 КАС України.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач - Перший Малиновський відділ ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.9 ст.205 та ч.4 ст.229 КАС України.

Відповідач - Перший Малиновський відділ ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відзив на позовну заяву та витребувані судом матеріали виконавчого провадження не подав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що у провадженні Першого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП №44135587 з виконання вимоги №Ю-273 від 06.06.2014 року, виданої ДПІ у Малиновському районі м.Одеси.

З листа АТ КБ «Приватбанк» від 04.11.2021 року №20.1.0.0.0/7-211102/28190 вбачається, що Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт коштів постановою від 25.07.20184 року ВП №44135587. Вказана постанова винесена при примусовому виконанні вимоги Ю-273, виданої 06.06.2014р. ДПІ у Малиновському районі (а.с.8-9).

Листом від 05 лютого 2021 року № 3396 Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив, що згідно відомостей АСВП на примусовому виконанні в Першому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 44135587, яке було завершено 27.11.2014 року. Надати належним чином завіренi копiї матерiалiв виконавчого провадження не уявляється можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження № 44135587 були знищенi за закінченням терміну зберігання (а.с.10).

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «ЄВРОПРІНТ» сплатило борг по єдиному внеску за червень 2014 року згідно платіжного доручення № 284 від 15.07.2014 року (а.с.12).

Також згідно з довідкою від 01.02.2021 року № 9443 ГУ ДПС в Одеській області, у ТОВ «ЄВРОПРІНТ» відсутня заборгованість з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи (а.с.14).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вказані положення кореспондуються із приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV (який діяв на момент примусового виконання вимоги № Ю-273, виданої 06.06.2014р.).

Разом з цим, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України від 21.04.1999 року №606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону виконанню державною виконавчою службою підлягають такі виконавчі документи, у тому числі: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Слід зазначити, що відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки є виконавчим документом та виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України від 21.04.1999 року №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Також, згідно із ч.ч. 6, 8 ст. 28 Закону України від 21.04.1999 року №606-XIV у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

У ч. 1 ст. 47 та у ч. 1 ст. 49 Закону України від 21.04.1999 року №606-XIV визначений перелік обставин, за якими виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу, та виконавче провадження підлягає закінченню.

Статтею 50 Закону України від 21.04.1999 року №606-XIV передбачені наслідки завершення виконавчого провадження.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України від 21.04.1999 року №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа також застережені і в ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

За вказаними положеннями Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, за визначеною процедурою, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

У тому числі, за змістом наведених положень Законів України «Про виконавче провадження», як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Слід враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 11 Закону України від 21.04.1999 року №606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічні вимоги до діяльності державного виконавця регламентовані і ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Виходячи зі спірних правовідносин, суд враховує, що станом на 27.11.2014 року виконавче провадження №44135587 з виконання вимоги від 06.06.2014 року №Ю-273 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПРІНТ» боргу по єдиному внеску у сумі 316,22 грн. є завершеним.

Тобто, із завершення примусового виконання виконавчого документа виключаються обставини, за якими державним виконавцем проводяться виконавчі дії.

З огляду на те, що на момент завершення виконавчого провадження державним виконавцем не було вчинено дій щодо зняття арешту на грошові кошти боржника, суд доходить висновку про не дотримання державним виконавцем загальних засад його діяльності, передбачених ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 11 Закону України від 21.04.1999 року №606-XIV та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Отже, встановлені обставини у сукупності дають підстави вважати про допущення виконавцем неправомірної бездіяльності щодо своєчасного та з дотриманням вимог закону вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, та необхідність ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо скасування арешту, накладеного на грошові кошти в національній та іноземній валюті, що є на всіх рахунках боржника ТОВ «Європрінт», в межах загальної суми, яка підлягає стягненню, а саме 397, 84 грн., постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 25.07.2014 року ВП № 44135587; та зобов`язати відповідача скасувати цей арешт, накладений постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 25.07.2014 року ВП № 44135587.

При цьому, суд не вбачає підстав для скасування постанови державного виконавця, винесеної з метою забезпечення виконання виконавчого документа, оскільки спірні правовідносини не виникли з приводу протиправності такого рішення виконавця, і конкретних прикладів незаконності чи обґрунтованості цього рішення виконавця також не встановлено судом під час вирішення спору.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що призвело до порушення прав позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Європрінт» (вул. Єфімова, 42, кв. 13, м. Одеса, 65017, ) до Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Генерала Петрова, 42, м. Одеса, 65072, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо скасування арешту, накладеного на грошові кошти в національній та іноземній валюті, що є на всіх рахунках боржника ТОВ «Європрінт», в межах загальної суми, яка підлягає стягненню, а саме 397, 84 грн., Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 25.07.2014 року ВП № 44135587.

Зобов`язати Перший Малиновський відділ ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт, накладений постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 25.07.2014 року ВП № 44135587, на грошові кошти в національній та іноземній валюті, що є на всіх рахунках боржника ТОВ «Європрінт», в межах загальної суми, яка підлягає стягненню, а саме 397, 84 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань до Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Генерала Петрова, 42, м. Одеса, 65072, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європрінт» (вул. Єфімова, 42, кв. 13, м. Одеса, 65017, ) судові витрати в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів