Справа № 592/10718/21
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 р.Справа № 592/10718/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Зубка Ярослава Михайловича на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Онайко Р.А., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, 40009, повний текст складено 12.11.21 року по справі №592/10718/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Зубка Ярослава Михайловича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Зубка Ярослава Михайловича, в якому просив суд:

- скасувати постанову інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Зубка Ярослава Михайловича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 14.08.2021 серія ЕАО №4634635 у виді штрафу у розмірі 1700 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки прилад вимірювання швидкості тримався відповідачем в руках, що суперечить приписам ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», а також вказано, що оскаржувана постанова не містить підпису позивача чи відомостей про відмову від підпису у графі щодо роз`яснення позивачу прав за ст.268 КУпАП.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.11.2021 позов задоволено.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4634635 від 14.08.2021, винесену інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Зубко Ярославом Михайловичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 14.08.2021 інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Зубко Ярославом Михайловичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. за ч. 4 ст.122 КУпАП.

Зі змісту постанови встановлено, що 14.08.2021 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом DACIA DUSTER номерний знак НОМЕР_1 рухався дорогою Н-12, 40км в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 103 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 53 км/год чим порушив п.12.4 ПДР України. Зафіксовано на прилад TruCam LTI 20/20 ТС0010651

Не погоджуючись з прийнятою постановою про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, поняття адміністративного правопорушення викладено в ч. 1 ст. 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.3, 1.9. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи спір по суті та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції не врахував, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Стосовно вказаної обставини, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом розгляду по даній справі є оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 14.08.2021.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовані положеннями ст. 286 КАС України.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 272 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 280-288 цього Кодексу, не може повертати справу на новий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 7 КАС України, вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст. 122 КУпАП, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції», вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а, від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17 та від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже, у даному випадку суд першої інстанції повинен був, відповідно до положень ст. 48 КАС України, здійснити заміну первинного відповідача на належного, залучити до участі у справі співвідповідача або, у разі наявності заперечень позивача, залучити як другого відповідача.

Проте, судом першої інстанції при розгляді даного позову по суті не дотримано вимог ст. 48 КАС України.

Аналіз статті 48 КАС України, що встановлює правила заміни неналежної сторони дає підстави для висновку, що заміна неналежного відповідача, або залучення до справи співвідповідача може проводитися виключно судом першої інстанції.

Оскільки стаття 48 КАС України, як наслідок заміни неналежного відповідача чи залучення належного відповідача у якості другого відповідача, передбачає розгляд справи спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони.

Можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Враховуючи, що інспектор 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Зубко Ярослав Михайлович не є належним відповідачем у справі, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості провести його заміну, або залучити співвідповідача (другого відповідача), як і позбавлений можливості направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що, у даному випадку, слід відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав пред`явлення його до неналежного органу, у зв`язку з чим доводи сторін по суті спору не впливають на вирішення цієї справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що постановлене за участю неналежного відповідача та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.11.2021 підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Зубка Ярослава Михайловича задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.11.2021 по справі № 592/10718/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Зубка Ярослава Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило
Повний текст постанови складено 16.02.2022 року