Справа № 420/27462/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 лютого 2022 р. № 420/27462/21
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Малих О.В., ознайомившись з

адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича, вул. Фонтанська дорога, 14, м. Одеса, Одеська область, 65062,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; стягнення моральної шкоди в розмірі 3000,00 евро,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича щодо створення в робочий час за кошти платників податків листа від 28.12.2021 року за підписом ссудді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 на адресу позивача у справі № 420/25878/21, надання листа в ОААС позивачці 28.12.2021 року;

- визнати протиправними дії судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича щодо порушення НПА України, професійну недбалість;

- визнати протиправною бездіяльністьсудді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича щодо непостановлення ухвал за заявами позивачки від 24.12.2021 року у справі № 420/25878/21 з порушенням КАС України, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»;

- визнати ненним лист судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича від 28.12.2021 року у справі № 420/25878/21;

- зобов`язати суддю Одеського окружного адміністративного суду Хурсу Олександра Олександровича розглянути заяви позивачки від 24.12.2021 року у справі № 420/25878/21 належним чином, у 5-денний термін з дня постановити ухвали про таке, про надання до суду результатів розгляду заяв з примірником для позивачки;

- стягнути з судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича на користь ОСОБА_1 моральну сатисфакцію в еквіваленті 3000,00 євро по курсу на дату постановлення ухвали;

- накласти штраф на суддю Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 у розмірі, встановленому судом, за ухилення від виконання службових обов`язків, порушення Кодексу суддівської етики, НПА України;

- звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору;

- зобов`язати суддю Одеського окружного адміністративного суду Хурсу Олександра Олександровича надати документи, які є підставою для здійснення ним судочинства у ОААС в 3-денний термін з дня постановлення ухвали суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 року адміністративну справу № 420/27462/21 за позовом ОСОБА_1 до судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії направлено голові Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо прийняття розпорядження.

Розпорядженням голови Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 року № 16-р/с «Про передачу адміністративної справи № 420/27462/21 до П`ятого апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності» зобов`язано передати адміністративну справу № 420/27462/21 до П`ятого апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 визначено територіальну підсудність справи № 420/27462/21 за Миколаївським окружним адміністративним судом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що дану позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Так, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 19 ч. 1 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб`єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Позивач у спірних правовідносинах оскаржує не дії, рішення чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які пов`язані з реалізацією публічно-владних управлінських функцій, а процесуальний документ оформлений в рамках процесуального законодавства та не пов`язаний зі здійсненням судом провадження по справі результатом якого є прийняття акту індивідуальної дії в розумінні вимог КАС України.

Згідно з ч. 1 та 11 ст. 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку. За шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом.

Законом встановлено імунітет суду, і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, за своєю суттю, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію незалежно та неупереджено.

Європейський суд з прав людини зауважив, що питання імунітету суддів вже зустрічалося при розгляді однієї зі справ, і в ній Суд дійшов висновку, що такий імунітет мав законну мету, оскільки був засобом забезпечення належного здійснення правосуддя. Суд також постановив, що з огляду на обставини тієї справи таке обмеження було пропорційним (рішення від 12.03.2009 року у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України»).

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 01.03.2017 у справі № 6-3139цс16, у якій зазначено, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Належним відповідачем у спорах про відшкодування шкоди, заподіяної судом, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Утручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне відповідальність, установлену законом (ч.1 та 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Закони не передбачають розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду після отримання останнім позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду чи про зобов`язання іншого суду до вчинення процесуальних дій, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Вирішення у суді спору за такими позовними вимогами буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом.

Оскарження діяльності суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій.

Учинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Аналогічни висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 757/43355/16-ц, від 13.03.2019 року у справі № 462/32/17, від 02.10.2019 року у справі № 815/110/16, від 27.11.2019 року у справі № 1540/4005/18.

Знідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 170 - 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачу разом із позовною заявою.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Малих