Справа № 420/23835/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області про визнання протиправною бездіяльності щодо не надання публічної інформації та зобов`язання надати відповідь,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Савранської селищної ради Одеської області щодо ненадання достовірної, повної та точної інформації на запит про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 №62/02/05/23 від 30 вересня 2021 року;

зобов`язати Савранську селищну раду Одеської області надати повну, достовірну та точну інформацію, що запитувалась згідно запиту про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 №62/02/05/23 від 30 вересня 2021 року;

стягнути з Савранської селищної ради Одеської області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, а саме витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, у розмірі 8 100 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він звернувся до Савранської селищної ради із запитом на отримання публічної інформації, який в порушення вимог чинного законодавства у встановлені законом строки запитувану інформацію не надав. Натомість, позивачем отримано лист відповідача, яким повідомлено, що запитувана інформація становить 39 сторінок та запропоновано сплатити рахунок за виготовлення їх копій, після чого запитувана інформація буде видана.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 01.12.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 262 КАС України.

05.01.2022 року за вхід.№488/22 надійшов відзив на позов, який обґрунтовано наступним.

Оскаржувані порушення були виправлені відповідачем самостійно, позивачу принесені вибачення і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

27.01.2022 року до суду за вхід. №ЕП/3018/22 надійшла відповіді на відзив, в якій представником позивача підтримана правова позиція висловлена в позові..

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

30.09.2021 року ОСОБА_1 направлено запит про отримання публічної інформації №62/02/05/23 щодо Звіту селищного голови про діяльність виконавчих органів ради за перше півріччя 2021 року.

06.10.2021 року за вих.№106-з відповідачем надано відповідь про необхідність сплати витрат на копіювання.

28.12.2021 року за вих.№106-з відповідачем повторно надано відповідь, яка направлена на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 28.12.2021 р. о 16 год. 43 хв. Електронний лист містить вкладення у форматі PDF: відповідь на запит від 30.09.2021 р. (1676 К) та Звіт селищного голови за І півріччя 2021 р. (7366К).

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI).

Відтак, ОСОБА_1 , як особа яка має право вільно збирати інформацію письмово, звернувся із відповідним запитом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Савранська селищна рада є розпорядниками інформації.

Статтею 14 Закону № 2939-VI встановлено обов`язки розпорядника інформації, серед яких обов`язок оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення та надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Як встановлено судом, Звіт селищного голови про діяльність виконавчих органів ради за перше півріччя 2021 року оприлюднено на офіційному веб-сайті Савранської селищної ради в розділі «Діяльність ради» за посиланням за посиланням: https://savranrada.odessa.ua/struktura/diialnist-rady/894-zvit-selishchnogo-golovi-za-i-pivrichchya-2021-roku.html.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.09.2021 р. звернувся із запитом про надання публічної інформації, який направлено засобами електронної пошти на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У запиті позивач просив надати завірену копію Звіту селищного голови про діяльність виконавчих органів ради за перше півріччя 2021 р. та надіслати її на адресу: 65018, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19В, оф. 204 та на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до статті 21 Закону № 2939-VI інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI визначено випадки, у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Як свідчать матеріали справи, 06.10.2021 р. за вих.№106-з на електронну адресу позивача розпорядником інформації надано відповідь, якою повідомлено про необхідність сплати витрати на копіювання документів, починаючи з 11 сторінки, та наведено розрахунок таких витрат, виходячи із 0,1% від мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки. Сума витрат склала 174 грн.

Разом з цим, судом також встановлено, що Савранська селищна рада листом №106-з від 28.12.2021 р. повідомила позивача про наступне:

«Приносимо свої вибачення з приводу надання невірного розрахунку для оплати коштів за відшкодування фактичних витрат за копіювання та друк документів, що надаються за запитом на інформацію, які вам необхідно було сплатити за отримання відповіді на запит на публічну інформацію від 30.09.2021 року №62/02/05/23.

При наданні розрахунку селищною радою не було враховано, що до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 року №740 «Про затвердження граничного розміру витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію» були внесені зміни, згідно з якими розмір граничних витрат на копіювання та друк було зменшено та додатково надано право встановлювати плату за сканування документів для виготовлення цифрових копій документу.

28.10.2021 року рішенням Савранської селищної ради №1388 внесено зміни до рішення сесії Савранської селищної ради від 07.04.2016 року №120- УІІ з наступними змінами «Про затвердження розміру витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитами на інформацію та Порядку відшкодування цих витрат» якими розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за запитами на інформацію, що подаються до селищної ради приведено у відповідність з граничними розмірами встановленими вище вказаною постановою Кабінету Міністрів України, а саме встановлено граничні розміри витрат за копіювання або друк документів формату А4 та меншого розміру(в тому числі двосторонній друк) в розмірі 02% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки; за виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування 01 відсоток розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сканування однієї сторінки (з рішенням сесії ви можете ознайомитись на офіційному сайті Савранської селищної ради в розділі «Документи» за посиланням https://savranrada.odessa.ua/struktura/dokumenty-sesii-selyshchnoi-rady/rishennia-selyshchnoi-rady/1292-materiali-13-ji-sesiji-selishchnoji-radi-viii-sklikannya-vid-28-10-2021-roku.html).

З метою забезпечення ваших прав на отримання публічної інформації надаємо запитувану інформацію згідно вашого запиту у розмірі 10 перших безкоштовних сторінок. Вся запитувана інформація (Звіт Савранського селищного голови про діяльність виконавчих органів ради за перше півріччя 2021 року - це документ, який в оригіналі займає 39 сторінок формату А4. Якщо ви бажаєте отримати копії інших сторінок звіту селищного голови починаючи з одинадцятої сторінки вам необхідно відшкодувати витрати на друк та копіювання документу, що надається за запитом на інформацію в розмірі 02% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки, а саме 4.76 грн за кожну сторінку (розрахунок на підставі розміру прожиткового мінімуму на час надходження запиту).

Всього до сплати (29*4, 76) = 138,04 грн.

Реквізити для сплати наведені в додатку до цього листа.

Після надходження документального підтвердження повної оплати витрат інформацію буде надано в повному обсязі.

Також ви можете ознайомитись з повною версією звіту селищного голови про діяльність виконавчих органів ради за перше півріччя 2021 року на офіційному веб-сайті Савранської селищної ради в розділі «Діяльність ради» за посиланням https://savranrada.odessa.ua/struktura/diialnist-rady/894-zvit-selishchnogo-golovi-za-i-pivrichchya-2021-roku.html.

Відповідь від 28.12.2021 р. направлена на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 28.12.2021 р. о 16 год. 43 хв. Електронний лист містить вкладення у форматі PDF: відповідь на запит від 30.09.2021 р. (1676 К) та Звіт селищного голови за І півріччя 2021 р. (7366К).

Частинами першою та другою статті 23 Закону № 2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, юридичний спір у даній справі виник у зв`язку із бездіяльністю Савранської селищної ради Одеської області щодо ненадання достовірної, повної та точної інформації на запит про доступ до публічної інформації №62/02/05/23 від 30 вересня 2021 року.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема, але не виключно, у постанові від 27.02.2020 у справі №800/304/17), протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Як встановлено судом, 06.10.2021 р. позивачу було надано відповідь на запит із роз`ясненням необхідності сплати витрат на копіювання. При цьому, а ні перші 10 сторінок Звіту селищного голови, а ні електронного формату такого Звіту не було направлено.

Разом з цим, 28.12.2021 року відповідачем надано повторно відповідь на запит, якою направлено 10 сторінок Звіту та надіслано на електронну адресу позивача електронну версію Звіту.

Тобто, відповідач самостійно виправив порушення, приніс свої вибачення ОСОБА_1 та рішенням Савранської селищної ради №1388 вніс зміни до рішення сесії Савранської селищної ради від 07.04.2016 року №120- УІІ «Про затвердження розміру витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитами на інформацію та Порядку відшкодування цих витрат» якими розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за запитами на інформацію, що подаються до селищної ради приведено у відповідність з граничними розмірами встановленими Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 року № 740, а саме: встановлено граничні розміри витрат за копіювання або друк документів формату А4 та меншого розміру (в тому числі двосторонній друк) в розмірі 02% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки; за виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування 01 відсоток розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сканування однієї сторінки. Рішення сесії розміщено на офіційному сайті Савранської селищної ради в розділі «Документи» за посиланням https://savranrada.odessa.ua/struktura/dokumenty-sesii-selyshchnoi-rady/rishennia-selyshchnoi-rady/1292-materiali-13-ji-sesiji-selishchnoji-radi-viii-sklikannya-vid-28-10-2021-roku.html).

Як встановлено судом, права ОСОБА_1 на отримання публічної інформації відновлені 28.12.2021 року.

Отже, бездіяльність відповідача щодо надання безкоштовних 10 сторінок та електронної версії Звіту тривала з 07.10.2021 р. по 27.12.2021 року, тобто 2 місяці і 20 днів.

Окремо суд зазначає, що законодавець, ухвалюючи закон №2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», виклав КАС України в новій редакції. Вказаний кодекс містить ст. 238, яка регулює питання закриття провадження по справі у разі, зокрема, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Поряд з цим, суд, оцінюючи тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, приймає до уваги встановлені обставини і доходить висновку про відсутність порушеного права позивача на час постановлення рішення.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

В даному випадку суд звертає увагу, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд звертає увагу, що з`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивачів передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, яке оскаржується. Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності такого рішення.

За відсутності бодай одного випадку реального порушення прав, свобод чи інтересів позивача спірним рішенням відповідача, відсутніми є й підстави для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 і підстави для відступлення від неї відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Щодо витрат на правничу допомогу

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 134 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частинами шостою і сьомою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Рябець О.М. 23.09.2021 року укладено договір про надання правничої допомоги №95/09/21.

16.11.2021 р. між сторонами Договору укладена Додаткова угода №24, якою визначено розрахунок вартості послуг:

консультація, аналіз нормативної бази, пошук судової практики - 1 год. - 1000 грн.;

формування правової позиції, складання заяв по суті справи - 1500 грн. один документ/1 година;

складання заяв, клопотань, інших процесуальних документів, друкування документів, підготовка додатків, засвідчення копій, направлення до суду - 800 грн. 1 документ/1 година.

25.11.2021 року між сторонами договору підписано Акт наданих послуг, яким визначено вартість наданих послуг:

консультація, аналіз нормативної бази, пошук судової практики - 2 год. - 2000 грн.;

формування правової позиції та складання позовної заяви - 3 години - 4500 грн.;

складання та підготовка додатків до позовної заяви, засвідчення копій, направлення до суду - 2 години - 1600 грн.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

У той же час, суд погоджується із аргументами відповідача, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Суд не ставить під сумнів розмір гонорару Адвоката, визначений у Додаткові угоді.

Втім, розрахунок, наведений Акті наданих послуг, на переконання суду, є неспівмірним.

Дана справа, відповідно до частини другої статті 12 КАС України, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, яке призначено для розгляду справ незначної складності.

Так, адвокатом визначена сума 2000,00 грн. за консультацію, аналіз нормативної бази, пошук судової практики та 4500 грн. за формування правової позиції та складання позовної заяви.

Як свідчить текст позовної заяви, адвокатом зазначено посилання на рішення Конституційного Суду України від 25.06.2013 р. №29-у/2013 та постанову Верховного Суду від 21.09.2021 р. по справі №9901/119/21; Закон України «Про доступ до публічної інформації» та Постанову КМУ від 13.07.2011 р. №740.

На думку суду, аналіз вказаних нормативно-правових актів та судової практики не потребує тривалого часу, зважаючи на те, що судова практика у даній категорії справ є досить сталою.

Щодо складання та підготовки додатків до позовної заяви, засвідчення копій, направлення до суду (1600 грн.).

Позовна заява містить 11 додатків, серед яких 6 додатків це докази надання правової допомоги. Позовна заява подана через канцелярію суду.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

З огляду на викладене суд вважає, що витрати в сумі 8100,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи.

Відтак, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням викладеного вище, необхідно зменшити до 2000,00 грн., що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, п. 30).

У рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 2-9, 12, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області про визнання протиправною бездіяльності щодо не надання публічної інформації та зобов`язання надати відповідь - відмовити повністю.

Стягнути з Савранської селищної ради Одеської області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Савранська селищна рада Одеської області (адреса: 66200, Одеська область, смт. Саврань, вул. Горького, буд. 1, , e-mail: )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.