Справа № 380/18013/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року справа №380/18013/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Новак Л.М.

за участю:

представника відповідача Попович Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням клопотання про збільшення розміру позовних вимог від 01.12.2021 року, просить:

визнати протиправними дії щодо не включення індексації грошового забезпечення до довідки військової частини НОМЕР_1 №71/2/60 від 27.03.2020 року про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з яких було розраховано одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням;

зобов`язати провести перерахунок (донарахування) та виплатити різницю розміру вихідної допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% фактичного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення у розмірі 136002 грн. 99 коп., отриманих за весь період проходження служби та після звільнення у складі Довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з яких розраховується одноразова грошова допомога у зв`язку із звільненням.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при звільненні йому безпідставно не включено та не враховано індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення для розрахунку одноразової вихідної допомоги у зв`язку із звільненням. Стверджує, що індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні. При визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного закону. Вказує, що відповідачем не було враховано пріоритетності законів над підзаконними актами, а саме неправильно визначено структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що індексація грошового забезпечення не входить ні до складу основних, ні до складу додаткових видів грошового забезпечення. Оскільки індексація не входить до складу додаткових видів грошового забезпечення, відповідно включати дану виплату в довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій для обчислення пенсії немає жодних підстав. Окрім того, вказує, що з індексації грошового забезпечення не сплачується єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування.

Представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.10.2021 року відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою суду від 17.11.2021 року справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 17.01.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 27.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №8 від 14.01.2020 року позивач, звільнений наказом командира 12 окремої бригади армійської авіації від 11.01.2020 року №1-РС з військової служби у запас, вважається таким, що справи та посаду здав.

Як вбачається із довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 зі змінами №71/2/60 від 27.03.2020 року до складових грошового забезпечення позивача відносяться: посадовий оклад 4790 грн. 00 коп.; оклад за військове звання 1020 грн. 00 коп.; надбавка за вислугу років 50% від посадового окладу, окладу за військове звання 2905 грн. 00 коп.; надбавка за особливості проходження служби 65% - 5664 грн. 75 коп.; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 10% - 479 грн. 00 коп.; премія 40% - 1916 грн. 00 коп.; всього розмір грошового забезпечення на місяць 16774 грн. 75 коп.

Окрім того, як вбачається із довідки про нараховане грошове забезпечення в період з 01.01.2011 року 14.01.2020 року №71/1/674 від 19.10.2021 року виданої відповідачем у період з травня 2014 року по грудень 2015 року, а також з грудня 2018 року по січень 2020 року позивачу було нараховано індексацію грошового забезпечення у розмірі 11892 грн. 97 коп.

05.07.2021 року позивач звернувся до відповідача із зверненням, в якому просив провести перерахунок (донарахування) та виплатити різницю розміру вихідної допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% фактичного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням у складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, оскільки при звільненні вихідна допомога була нарахована без врахування додаткової щомісячної грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та без індексації грошового забезпечення.

Відповідач листом №71/1/524 від 22.07.2021 року повідомив позивача, що оскільки індексація не входить до складу додаткових видів грошового забезпечення, відповідно включати дану виплату в одноразову грошову допомогу у разі звільнення, немає жодних підстав.

В матеріалах справи наявна виписка по картковому рахунку позивача за період з 30.08.2021 року по 29.09.2021 року, з якої вбачається, що 28.09.2021 року на його рахунок надійшли кошти у розмірі 122985 грн. 15 коп.

Не погодившись із розміром проведених виплат та відповіддю відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є обрахунок одноразової грошової допомоги позивача без урахування індексації грошового забезпечення.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною четвертою цієї ж норми передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з ч.2 ст.15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно п.1 розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №260), військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються, зокрема, звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою (п.5 розділу XXXII Порядку № 260).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №1282-XII).

Згідно ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ст.9 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №1078).

Згідно абзацу першого п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Абзацом четвертим цієї ж норми передбачено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Суд зазначає, що індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, в тому числі для військовослужбовців.

При цьому, у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 19.03.2020 року у справі №820/5286/17 Верховний Суд дійшов наступних висновків: «При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.

…

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача».

Такі ж висновки зроблені Верховним Судом також і у постанові від 10.05.2019 року у справі №820/5285/17.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у загальному розмірі 122985 грн. 15 коп.

Враховуючи викладені норми та правові висновки зроблені у згаданих постановах суд вважає, що індексація грошового забезпечення відноситься до місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні, а тому вимоги позивача є підставними та обґрунтованими.

Щодо здійснення перерахунку вихідної допомоги з урахуванням індексації грошового забезпечення у розмірі 136002 грн. 99 коп.

Як передбачено положеннями абзацу першого ст.6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Абзацом другим цієї ж статті передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Згідно положень ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до критеріїв правомірності визначених у пунктах 1-9 цієї ж норми.

Пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Узагальнюючи наведені норми, можна прийти до висновку, що до компетенції відповідача належить здійснити перерахунок вихідної допомоги позивача у встановленому розмірі, а до повноважень суду - перевірка правомірності вчиненої дії чи бездіяльності (ч.2 ст.2 КАС України).

У спірних правовідносинах відповідач не здійснював перерахунок вихідної допомоги позивача з урахуванням індексації грошового забезпечення, а тому суд не може надавати оцінку правомірності дії, яка ще не вчинена та давати вказівку на вчинення її у певний спосіб, оскільки такий підхід буде порушувати конституційні засади розподілу влади.

Іншими словами, у разі вчинення бездіяльності, суд, за умови встановлення під час розгляду справи протиправності такої, може лише спонукати вчинити певну дію, без конкретизації способу вчинення.

Як наслідок слід констатувати, що згадані вимоги є передчасними і не підлягають задоволенню.

Щодо посилань позивача на постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17, а також Верховного Суду від 31.07.2019 року у справі №826/3398/17, то такі судом не беруться до уваги, з огляду на те, що вони стосуються інших правовідносин, ніж ті, які досліджуються у даній справі.

Що стосується тверджень відповідача, що з індексації грошового забезпечення не сплачується єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування, як аргумент у даній справі, то він спростовується висновками зробленими Верховним Судом у постановах від 19.03.2020 року у справі №820/5286/17 та від 10.05.2019 року у справі №820/5285/17.

Інші твердження відповідача також не беруться до уваги, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не включення індексації грошового забезпечення до №71/2/60 від 27.03.2020 року про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії позивача, з яких було розраховано одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням.

Як наслідок підлягають задоволенню також і вимоги щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок (донарахування) та виплатити різницю розміру вихідної допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% фактичного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення, отриманої за весь період проходження служби та після звільнення у складі Довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з яких розраховується одноразова грошова допомога у зв`язку із звільненням.

В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Що стосується судового збору, то у відповідності до ст.139 КАС України, такий не належить стягувати зі сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не включення індексації грошового забезпечення до довідки військової частини НОМЕР_1 №71/2/60 від 27.03.2020 року про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з яких було розраховано одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку із звільненням.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) провести перерахунок (донарахування) та виплатити різницю розміру вихідної допомоги при звільненні ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), виходячи з розрахунку 50% фактичного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення, отриманої за весь період проходження служби та після звільнення у складі Довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з яких розраховується одноразова грошова допомога у зв`язку із звільненням.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 16 лютого 2022 року.

Суддя В.Я.Мартинюк