Справа № 160/22202/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області викладене у формі листа про відмову в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, наступні періоди роботи: з 17.12.1998 року по 28.02.2005 року та з 01.03.2005 року по 30.09.2006 року у ВАТ «Дніпродзержинський автомобільний завод»; з 01.10.2006 року по 31.08.2007 року у Дніпродзержинській філії «Дніпродзержинський автомобільний завод» ТОВ «Львівські автобусні заводи»; з 01.09.2007 року по 30.05.2011 року у ТОВ «Дніпровський автобусний завод»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона звернулася до відповідача з відповідною заявою та всіма необхідними документами, проте відповідач своїм листом відмовив їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу усі періоди її роботи за Списком №2: з 17.12.1998 року по 28.02.2005 року та з 01.03.2005 року по 30.09.2006 року у ВАТ «Дніпродзержинський автомобільний завод»; з 01.10.2006 року по 31.08.2007 року у Дніпродзержинській філії «Дніпродзержинський автомобільний завод» ТОВ «Львівські автобусні заводи»; з 01.09.2007 року по 30.05.2011 року у ТОВ «Дніпровський автобусний завод», чим фактично занизив її пільговий стаж, що й стало підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах. Підставою для не зарахування спірного стажу до пільгового стало твердження відповідача про не проведення атестації робочих місць, оскільки вона не надала копії наказів про проведення атестації. Позивач з даним діями відповідача погодитися не може, у зв`язку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду - 11.01.2022 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 17.12.2020 р. позивач зверталася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області за усним консультуванням щодо питання призначення пенсії. В подальшому 26.12.2020 р. позивач звернулася до відповідача про з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а також отримання виписки з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та попереднього запису на прийом.
Листом від 02.02.2021 р. №3042-84/Г-01/8-0400/21 відділом розгляду звернень управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомлено позивача, що для призначення пенсії їй необхідно звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою, встановленого зразку. Заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 до Головного управління ПФУ позивач під час звернень не надавала, а отже зазначене питання не було предметом розгляду відповідного відділу по суті. Пенсійна справа позивача відсутня. Враховуючи викладене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач своїм правом щодо надання відповіді на відзив на позовну заяву до теперішнього часу не скористалася.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 26.12.2020 р. звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, отримання виписки з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та попереднього запису на прийом.
Своїм листом від 02.02.2021 року № 3042-84/Г-01/8-0400/21 відповідач повідомив позивача, що для отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 їх необхідно звернутися до будь-якого відділення обслуговування громадян (сервісного центру) із відповідною заявою та оригіналом документів.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Частиною п`ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.
Пунктом 1.7 зазначеного Порядку передбачено днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Відповідно до пункту 4.1 Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Згідно з пунктом 4.3. Порядку, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
В силу пункту 7 Розділу II Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 року №13-1, прийом та обслуговування громадян, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, забезпечуються відповідним структурним підрозділом органу Пенсійного фонду або спеціалістами, до функціональних обов`язків яких належить зазначене питання.
У разі приймання заяв, передбачених Порядком, здійснюються: перевірка правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; попередня правова експертиза змісту і належного оформлення наданих документів; перевірка правильності копій відповідних документів, фіксування й засвідчення виявлених розходжень; видача пам`ятки пенсіонеру, виготовлення та додавання до поданих одержувачем послуги документів копії пам`ятки для збереження у пенсійній справі; сканування наданих документів, засвідчення спеціально призначеним для таких цілей кваліфікованим електронним підписом (електронною печаткою); формування заяви про призначення (перерахунок тощо) пенсії в електронному вигляді, друк та надання її для підпису заявникові; формування розписки-повідомлення про прийняті документи, а у разі якщо подано не всі необхідні документи, - про документи, які необхідно надати додатково; передача документів за належністю до структурного підрозділу, до повноважень якого належить вирішення питання.
Отже підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.
Як видно з матеріалів справи, позивач з заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку не зверталася, а отже у відповідача були відсутні підстави для прийняття відповідного рішення. Доказів зворотного позивачем не надано, а матеріали справи не містять.
В своїй позовній заяві позивач зазначала, що зверталася до відповідача із відповідною заявою та необхідними документами, проте отримала відмову пенсійного органу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Натомість матеріали справи не містять будь-яких документів на підтвердження вказаних тверджень.
Крім того, відповідно до акту від 15.11.2021 року №2326 складеного відділом з організаційного забезпечення розгляду адміністративних справ встановлено, що під час розкриття конверта по даній справі надісланого ОСОБА_1 , було виявлено відсутність копії підтвердження подання до пенсійного фонду заяви про призначення пенсії.
Разом з тим, в своєму позові позивач стверджує, що підставою для не зарахування спірного стажу до пільгового стало твердження відповідача про не проведення атестації робочих місць, оскільки вона не надала копії наказів про проведення атестації. Натомість, в рамках спірних правовідносин відповідачем не приймалося рішення щодо призначення або відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки остання не зверталася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з відповідною заявою, а отже й питання щодо зарахування або не зарахування періодів її роботи не досліджувалось, про що було зазначено відповідачем у відзиві на позов.
Враховуючи, що з заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивач не зверталася, у задоволені позову слід відмовити.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 264/6251/16-а.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що дана позовна заява не підлягає задоволенню з викладених вище підстав.
Відповідно до ст.139 КАС України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, враховуючи, що у задоволенні позову позивачу відмовлено, тому понесені ним судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма