Справа № 420/15147/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/15147/21
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за участю третьої особи на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

28 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру його пенсії;

- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ та з врахуванням положень Постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення) та премії для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в січні 2018 року було здійснено перерахунок пенсії позивача, одночасно з яким були необґрунтовано виключені з розрахунку пенсії щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія, які позивач отримував раніше.

Позивач звернувся до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із запитом від 13.08.2021 року, в якому просив надати ГУ ПФУ оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 01.04.2019 року.

Відповідач відповіді не надав у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та зазначив, що 17.08.2021 року відповідачем було отримано запит представника позивача від 13.08.2021 року з вимогою надати ГУ ПФУ оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 01.04.2019 року.

Відповідач зазначає, що застосований адвокатом Ляхом І.Д. метод суперечить законодавству, враховуючи те, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, ООТЦК та СП, з метою виконання наявного дозволу на підготовку довідок про розмір грошового забезпечення за станом на 05.03.2019 року для перерахунку пенсій, ООТЦК та СП було застосовано зазначений адвокатський запит ОСОБА_2 в якості звернення та розглянуто його у порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР.

Адвокатський запит не може бути підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, отже цей запит не може бути підставою для підготовки уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

При цьому відповідач зазначає, що до закінчення наявного у ООТЦК та СП строку, наданого Законом №№393/96-ВР на розгляд звернення адвоката від 13.08.2021 року, отриманого 17.08.2021 року, вже 25.08.2021 року, тобто на 8 день з дня звернення представника позивача до ООТЦК та СП, представником позивача було подано до Одеського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання протиправної відмови ООТЦК та СП у підготовці та направленні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка є предметом розгляду у цій справі. Передчасне звернення позивача до суду із позовною заявою до отримання будь-якої відповіді на порушене ним у зверненні питання щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення за станом на 05.03.2019 року може свідчити про подання позивачем завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору.

Разом з цим відповідач зазначає, що 10.09.2021 року ООТЦК та СП було підготовлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яку листом від 10.09.2021 року було направлено до ГУПФУ в Одеській області з одночасним направлення копії даного листа до адвоката Ляха І.Д

04.10.2021 року надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що для підтвердження доводів відповідача про надіслання на адресу ГУ ПФУ довідки ООТЦК, адвокатом позивача - Лях І.Д. було здійснено запит № 57/2021 від 24.09.2021 року на адресу ГУ ПФУ з проханням підтвердити отримання ГУ ПФУ вищевказаних листа та довідки ООТЦК.

Листом № 1500-0308-8/122839 від 01.10.2021 року ГУ ПФУ повідомило адвоката про те, що довідка щодо позивача на адресу ГУ ПФУ не надходила.

Наведене свідчить про невідповідність поданих відповідачем у даних щодо надіслання довідки ГУ ПФУ фактичним обставинам справи.

При цьому позивач вважає, що прохання адвоката надати довідку (певну інформацію) не суперечить чинному законодавству та Правилам адвокатської етики. Також не суперечить чинному законодавству прохання адвоката до відповідача надати певну інформацію (довідку) відповідній особі - ГУ ПФУ, оскільки це відповідає інтересам військового пенсіонера - учасника бойових дій, соціальну підтримку якого (за своєю назвою і призначенням) зобов`язаний здійснювати відповідач.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за участю третьої особи на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 , отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/3858/18 від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

У зв`язку з цим представник позивача, звернувся до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із адвокатським запитом, в якому просив підготувати та надати ГУ ПФУ оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Вищезазначений запит був отриманий відповідачем 17.08.2021 року.

25.08.2021 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

10.09.2021 року Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки була виготовлена довідка №ЮО107769 від 10.03.2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ООТЦК та СП не приймав рішення про відмову у видачі ОСОБА_1 довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії за станом на 05.03.2019 року, а також не приймалось рішення про відмову у направленні такої довідки до ГУПФУ в Одеській області. Крім цього, доказів звернення позивача або представником позивача з відповідною заявою до відповідача для виготовлення та направлення до ГУПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення надано не було.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI, адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-ХІІ, інформація, це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ це матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно Роз`яснення щодо вимог до адвокатських запитів, затвердженого рішенням Рада адвокатів України від 03.07.2021 року №53, відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Також, наведеним роз`ясненням визначено, що адвокатський запит має відповідати вимогам статті 24 Закону №5076-VI. Зокрема, аналогічна вимога міститься у Роз`ясненні з питань, які виникають при оформленні адвокатського запиту, затверджених рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 року №122.

Стаття 24 Закону №5076-VI передбачає заборону про те, що адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства, водночас зазначеною статтею фактично визначено вичерпний перелік того, що може бути запитано адвокатом у адвокатському запиті.

Стаття 24 Закону №5076-VІ не передбачає зазначення адвокатом у адвокатському запиті інших вимог, зокрема вимог про необхідність вчинення інших певних дій, які не пов`язані з наданням інформації чи копій документів.

З аналізу викладених норм вбачається, що адвокатський запит, тобто письмове звернення адвоката може стосуватись питання отримання інформації, яка вже відображена та задокументована у органі державної влади, збережена на матеріальних носіях або відображена в електронному вигляді у такому органі, та стосуватись питання отримання копій документів, які містять інформацію з метою її збереження у часі і просторі, які вже наявні в органі державної влади, які в свою чергу необхідні адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Отже, адвокатський запит і запит на інформацію стосуються отримання інформації, яка є заздалегідь зафіксованою. Тобто у цьому випадку не йдеться про створення нової інформації, а лише про надання інформації (копій документів, витягів з них, інформації, зафіксованої іншим способом) яка вже є (або відповідно до обсягу повноважень - повинна бути) у розпорядженні відповідного органу.

Так, стаття 55 Конституції України передбачає гарантоване право на судовий захист шляхом звернення до суду за захистом порушеного права.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Конституційний Суд України в рішенні від 14.12.2011 року №19-рп/20И вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо офіційного тлумачення положень частини другої ст.55 Конституції України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.2 ст.3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

При цьому. Верховний Суд України в постанові від 15.12.2015 (справа №800/206/15) вказав на те, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення «Тенасе проти Молдови», а також «Аксу проти Туреччини»).

Аналогічна правова позиція була наведена в постановах Верховного Суду України від 15.12.2015 у справі №800/206/15, від 26.03.2013 у справі №21-438а12, від 10.04.2012 у справі №21-1115во10.

Так, матеріалами справи встановлено, що 25.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою з вимогами про визнання протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру його пенсії та зобов`язання підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ та з врахуванням положень Постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення) та премії для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

Як встановлено, 17.08.2021 року ООТЦК та СП було отримано за вхідним №13172 адвокатський запит адвоката Ляха І.Д. від 13.08.2021 року №37/2021, у якому адвокатом було зазначено вимогу до ООТЦК та СП про підготовку та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, тощо) та премії, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

10.09.2021 року ООТЦК та СП було підготовлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яку листом від 10.09.2021 року було направлено до ГУПФУ в Одеській області з одночасним направлення копії даного листа до адвоката Ляха

І.Д.

Тобто, до дня розгляду звернення адвоката Ляха І.Д., відповідь яка фактично оскаржується, ООТЦК та СП не було допущено порушення прав позивача на день його звернення до суду.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н.В.