Справа № 120/11283/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 лютого 2022 р. Справа № 120/11283/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування пункту додатку до рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

14.09.2021 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Вінницької міської ради (далі - відповідач). У позовній заяві позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 10 Додатку 6 рішення Вінницької міської ради від 27.08.2021 № 549 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам»;

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.10 га в межах м. Вінниці.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 03.02.2021 звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, з метою передачі безоплатно у власність у межах міста Вінниця, яка межує із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:003:0145.

Рішенням 7 сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 26.03.2021 за № 342 позивачці відмовлено в наданні відповідного дозволу. Відмовляючи у задоволенні заяви, відповідач вказав на те, що наразі розробляється містобудівна документація "Проект внесення змін до детального плану території кварталу обмеженого Сабарівським шосе, шосе на с. Шкуринці, проектною об`їзною дорогою".

Не погоджуючись із такою відмовою, позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.07.2021 по справі № 120/3071/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано підпункт 4 рішення Вінницької міської ради від 26.03.2021 за № 342 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам, відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, поновлення договору земельного сервітуту, оренди та встановлення земельного сервітуту на земельні ділянки громадянам", в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га в межах м. Вінниці.

Зобов`язано Вінницьку міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га, у межах міста Вінниця та прийняти за його результатами вмотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

На виконання рішення суду від 06.07.2021 по справі № 120/3071/21 відповідачем повторно розглянуто клопотання та прийнято рішення від 27.08.2021 № 549 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, з метою передачі безоплатно у власність у межах міста Вінниця, яка межує із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:003:0145.

Відмова мотивована тим, що Радою прийнято рішення про розподіл земельних ділянок до числа яких входить і бажана для позивачки ділянка між учасниками бойових дій та іншими особами.

Позивачка вважає рішення протиправним, оскільки відповідачем порушено ст. 118 Земельного кодексу України, якою передбачено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення документації, а тому з метою захисту своїх прав звернулася із цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 20.09.2021 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви.

21.09.2021 на адресу суду надійшла заява позивачки про усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 20.09.2021.

Ухвалою від 27.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також витребувано за ініціативою суду у Вінницької міської ради належним чином засвідчених копій клопотання ОСОБА_1 від 03.02.2021 із додатками до нього, прийняте щодо клопотання рішення від 27.08.2021 № 549 в частині ОСОБА_1 та інші документи, що враховувалися при його прийнятті.

18.10.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що за результатом повторного розгляду клопотання прийняте рішення № 549 від 27.08.2021 про відмову у наданні дозволу, оскільки 25.06.2021 Вінницькою міською радою прийнято рішення № 495 додаток 2, яким вже надано дозвіл на розробку проекту землеустрою іншій особі. Таким чином, вказана земельна ділянка не може бути передана позивачці у власність у зв`язку із наданням її іншій особі.

Суд дослідивши аргументи викладені у заявах по суті справи та оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

03.02.2021 позивачка звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, з метою передачі безоплатно у власність у межах міста Вінниця, яка межує із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:003:0145 (а.с.10, 83).

Рішенням 7 сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 26.03.2021 за № 342 позивачці відмовлено в наданні відповідного дозволу. Відмовляючи у задоволенні заяви, відповідач вказав на те, що наразі розробляється містобудівна документація "Проект внесення змін до детального плану території кварталу обмеженого Сабарівським шосе, шосе на с. Шкуринці, проектною об`їзною дорогою" (а.с.47).

Не погоджуючись із такою відмовою, позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.07.2021 по справі № 120/3071/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано підпункт 4 рішення Вінницької міської ради від 26.03.2021 за № 342 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам, відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, поновлення договору земельного сервітуту, оренди та встановлення земельного сервітуту на земельні ділянки громадянам", в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га в межах м. Вінниці.

Зобов`язано Вінницьку міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га, у межах міста Вінниця та прийняти за його результатами вмотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

На виконання рішення суду від 06.07.2021 по справі № 120/3071/21 відповідачем повторно розглянуто клопотання та прийнято рішення від 27.08.2021 № 549 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, з метою передачі безоплатно у власність у межах міста Вінниця, яка межує із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:003:0145.

Відмова мотивована прийняттям Вінницькою міською радою додатку 2 рішення від 25.06.2021 № 495 та протоколу засідання постійної комісії міської ради з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи від 17.06.2021 на підставі яких земля буде передана іншим особам (а.с.34).

Позивачка вважає рішення протиправним, оскільки відповідачем порушено ст. 118 Земельного кодексу України, якою передбачено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення документації, а тому з метою захисту своїх прав звернулася із цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Статтею 81 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III.

Так, згідно із ст. 116 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в тому числі у разі:

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III.

Нормами ч. 6 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачалося, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем у статті 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 05.03.2019 у справі № 360/2334/17, від 28.01.2020 у справі № 2240/2962/18 та 28.02.2020 у справі № 806/3304/18.

Мотивуючи рішення п. 10 Додатку 6 рішення Вінницької міської ради від 27.08.2021 № 549 від 13.10.2021 № 92-99 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідач зазначив, про прийняття додатку 2 рішення Вінницькою міською радою від 25.06.2021 № 495 та протоколу засідання постійної комісії міської ради з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи від 17.06.2021 відповідно до яких, земельна ділянка яку намагається отримати у власність позивачка, підлягає передачі у власність іншим особам.

Визначаючись щодо вказаної підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає наступне.

Так, при дослідженні судом матеріалів справи, встановлено, що на сайті "Вінницької міської ради", опубліковано рішення 10 сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 25.06.2021 № 495, яким у додатку 2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Вінницької міської територіальної громади іншим особам.

Однак, суд зазначає, що відповідно до ст. 125, 126 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Враховуючи наведені норми, слід зазначити, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували завершення процедури набуття права власності на бажану для позивачки земельну ділянку та реєстрацію речового права за іншими особами.

Крім того, із рішення 10 сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 25.06.2021 № 495 неможливо встановити, що саме на бажану для позивачки земельну ділянку надано дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Вінницької міської територіальної громади іншим особам.

До того ж суд враховує те, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ще не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність. Рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є першою стадією процесу отримання права власності на земельну ділянку. Отримання дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом.

Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16.

Таким чином, надання дозволу на розробку проекту землеустрою не свідчить про розпорядження, відчуження або передачу земельної ділянки у власність, оскільки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є лише одним з етапів отримання такої ділянки у власність та не означає позитивного рішення про надання такої ділянки у власність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.02.2022 по справі № 440/1949/19.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування п. 10 Додатку 6 рішення Вінницької міської ради від 27.08.2021 № 549 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам»», як наслідок позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про зобов`язання відповідача надати позивачці дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.10 га в межах м. Вінниці, суд зазначає наступне.

Наслідком скасування судом у цій справі п. 10 Додатку 6 рішення Вінницької міської ради від 27.08.2021 № 549 є те, що клопотання позивачки від 03.02.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки залишається нерозглянутим.

Згідно ч. 3-4 ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Виходячи із обставин цієї справи суд встановив, що оскаржене позивачкою рішення не містять повного аналізу обставин, з`ясування яких є необхідним і важливим при розгляді питання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. Такі недоліки у діяльності відповідача, окрім того, що вказують на протиправність рішень, перешкоджають суду надати оцінку дотриманню усіх передбачених нормами ст. 118 ЗК України умов для прийняття рішення про надання позивачці бажаного для неї дозволу. Зокрема спірне рішення Ради не містить достовірного та повного аналізу правового режиму земельної ділянки щодо якої звернулася позивачка.

Відтак, суд вбачає підстави для часткового задоволення похідної позовної вимоги у спосіб зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачки від 03.02.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, з метою передачі безоплатно у власність у межах міста Вінниця, яка межує із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:003:0145, та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.

При повторному розгляді клопотання позивачки відповідач повинен врахувати, що за відсутності інших передбачених нормами Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу ОСОБА_2 та у разі, якщо на момент вирішення клопотання право власності на земельну ділянку зазначену у клопотанні не буде зареєстроване за іншими особами, така земельна ділянка вважається вільною, що виключатиме підстави для прийняття іншого рішення крім рішення про надання позивачці дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд доходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У такому випадку, в силу ч. 3 ст. 139 КАС України, сплачений позивачкою при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню в її користь в розмірі 454,00 грн., тобто пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 10 Додатку 6 рішення Вінницької міської ради від 27.08.2021 № 549 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам».

Зобов`язати Вінницьку міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 03.02.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, з метою передачі безоплатно у власність у межах міста Вінниця, яка межує із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:003:0145, та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі по 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької міської ради.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 );

Відповідач: Вінницька міська рада (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович