Справа № 200/11872/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року Справа№200/11872/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., за участі секретаря судового засідання Гуменної В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення приписів ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійним органом не було проведено індексації його пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної платті (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а тому ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві просить суд: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести індексацію пенсії за 2019, 2020 та 2021 роки та виплатити несплачену різницю сум пенсії, з врахуванням вже виплачених сум.

В установлений законом строк, відповідачем відзив на адміністративний позов не поданий. Згідно з приписами статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. Частиною другою вказаної статті КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою від 20.09.2021 Донецький окружний адміністративний суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху через наявність в ній недоліків.

13 жовтня 2021 року суд виніс ухвалу, якою задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/11872/21. Розгляд адміністративної справи № 200/11872/21 визначив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 23.11.2021 суд витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області копію пенсійної справи ОСОБА_1 . Розгляд адміністративної справи визначив проводити за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 10 год 00 хв 22.12.2021. Продовжив строк підготовчого провадження по адміністративній справі, - на тридцять днів з ініціативи суду.

22 грудня 2021 року суд повторно витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області копію пенсійної справи ОСОБА_1 та відклав підготовче засідання по адміністративній справі до 13-30 год. 10.01.2022, про що виніс відповідну ухвалу.

Ухвалою від 10.01.2022 суд закрив підготовче провадження по адміністративній справі та призначив судовий розгляд по суті на 09 годину 00 хвилин 02 лютого 2022 року.

На судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія паспорта серії НОМЕР_2 (а.с.9-12).

Судом встановлено, що з 04.11.2008 позивач перебуває на обліку у Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком.

У відповідь на запит позивача, представник пенсійного органу зазначив, що з 01.03.2021 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 5 426, 60 грн (4 888, 83 грн * 1, 11) (а.с.23-24).

Крім того, з протоколів з підсистеми Пенсійного фонду України судом також встановлено, що 04.03.2019, 23.04.2020, а також з 23.02.2021 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії з урахуванням індексації заробітку за 2019-2021 роки (а.с.25-51).

Для перевірки правильності зарахування страхового стажу при призначенні та перерахунках пенсії позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудит «Професійне судження».

Отримавши відповідь на своє звернення та вважаючи, що протиправні дії пенсійного органу призвели до зменшення розміру належної йому пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина 2, 3 статті 22 Конституції України).

У частині 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 26 Закону № 1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком і встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною 2 пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Суд зазначає, що відповідно до норм статті 43 Закону № 1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Перерахунок пенсії це процедура зміни розміру призначеної пенсії у зв`язку зі зміною особистих обставин пенсіонера, поданням нових документів, ухваленням нових законодавчих актів, зміною соціальних стандартів. Має на меті зміни складових пенсійної виплати.

Законом № 1058-IV передбачено такі види перерахунків:

масовий перерахунок;

індивідуальний перерахунок.

Масовий перерахунок здійснюється без звернення пенсіонера на підставі чинних або нових законодавчих актів та з урахуванням документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що містяться в пенсійній справі на час перерахунку. Такі перерахунки:

стосуються значної кількості пенсіонерів, особисті показники яких відповідають умовам, визначеним нормативно-правовим актом;

здійснюються автоматизованим способом і не передбачають звернення пенсіонерів в органи Пенсійного фонду.

Зокрема, масові перерахунки здійснюють із першого березня відповідного року:

пенсіонерам за віком, по інвалідності, за вислугу років, у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № № 1058-IV;

пенсіонерам по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника з числа військовослужбовців строкової служби відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

пенсіонерам по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" встановлено, що у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 р., N 19, ст. 663), проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1, 11.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа відповідача від 12.04.2021, позивачу було проведено перерахунок пенсії з 1 березня 2021 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" з використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

З протоколів перерахунку пенсії позивача за 2019-2021 роки судом встановлено, що на виконання частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV орган Пенсійного фонду протягом вказаного періоду проводив індексацію пенсій згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124.

Так, суд звертає увагу, що індексація пенсій проводиться шляхом осучаснення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який є складовою формули розрахунку пенсії, на коефіцієнт підвищення, що визначається щороку Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до зазначених нормативних актів пенсійним органом з 1 березня 2021 року проведено індексацію пенсій в автоматичному режимі, тобто проведено масовий перерахунок.

Щодо механізму проведення індексації пенсій, суд зазначає наступне.

Так, з 1 березня 2019 року позивачу було перераховано пенсію з врахуванням показника середньої заробітної плати 4 404, 35 грн. це показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки 3 764, 40 грн., збільшений на 17 %.

В 2020 році зазначений показник проіндексовано на 11 % і він становив 4 888, 83 грн. (3 764, 40 х 1,17 х 1,11), а в 2021 році ще на 11 % і показник середньої заробітної плати для перерахунку пенсії склав 5 426, 60 грн. ((3 764, 40 х 1,17 х 1,11 х 1,11).

У 2021 році Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 127, якою визначено коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується при обчисленні пенсії, у розмірі 11 % (або 1, 11), що відповідає 50 % показника зростання споживчих цін за попередній рік + 50 % показника зростання середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення (5 х 50 % + 17 х 50 %).

При цьому суд наголошує, що на коефіцієнт підвищення збільшується не загальний розмір пенсії, а показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується при обчисленні пенсії.

Так, судом встановлено, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсії позивача складає 10 902, 80 грн (5 426, 60 - показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки після осучаснення, а саме 3 764, 40 * 1, 17 (березень 2019) * 1, 11 (травень 2020) * 1, 11 (березень 2021) * 2, 00914 (а.с.23-24).

Розглянувши письмові докази, подані позивачем, а також матеріали пенсійної справи, суд дійшов висновку, що відповідачем у встановленому законодавством порядку було проведено індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної платті (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а тому суд не вбачає протиправності в діях пенсійного органу.

Крім того, суд не приймає до уваги відповідь на запит позивача № 10 від 10.08.2021, яка була надана ТОВ «АУДИТ «ПРОФЕСІЙНЕ СУДЖЕННЯ», адже вказаний документ не є висновком експерта, та не має доказового значення.

У суду відсутні відомості щодо компетентності директора ТОВ «АУДИТ «ПРОФЕСІЙНЕ СУДЖЕННЯ» щодо здійснення розрахунку пенсії особи.

Поряд з цим, суд зауважує, що нормами чинного законодавства визначено, що аудитом є послуга з перевірки даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності та/або консолідованої фінансової звітності юридичної особи або представництва іноземного суб`єкта господарювання, або іншого суб`єкта, який подає фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність групи, з метою висловлення незалежної думки аудитора про її відповідність в усіх суттєвих аспектах вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам. Тобто вказана діяльність жодним чином не пов`язана з можливістю проведення перевірки призначеної пенсії.

Отже, доводи позивача спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії.

Розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку з тим, що у задоволенні позову було відмовлено.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 11.02.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Голуб