Справа № 200/4072/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року справа №200/4072/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю представника відповідача Помалюк І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 р. у справі № 200/4072/21 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі» (далі позивач, АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Донецькій області), в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 3 вересня 2018 року № , № ; № ; № ; № ; № ; №; №; №; №; №; №;№; №; №; №; №; №; №; №; №; №; №; №; № ; № ; №; №; №; №; №; № ; № ; № .

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 3 вересня 2018 року № , № ; № ; № ; № ; № ; №; №; №; №; №; №;№; №; №; №; №; №; №; №; №; №; №; №; № ; № ; №; №; №; №; №; № ; № ; № ; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем на виконання вимог п.87.9. ст.87 ПК України самостійно сплачені кошти на загальну суму 121613,0 грн. по земельному податку за земельні ділянки, які відповідні перераховано до місцевого бюджету на погашення узгоджених податкових зобов`язань позивача, зараховані в рахунок погашення податкового боргу, який виник станом на 27.11.2017 згідно наданої податкової звітності та не сплачений по терміну сплати за період 30.10.2017 30.01.2018. У зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених сум грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України.

Також, апелянт зазначає на помилкове посилання суду та позивача на положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.15 №1669. Так, переліки зазначених вище територій затвердженні розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (із змінами), проте населені пункти м.Покровськ, м.Родинське, смт.Шевченко, Покровський район та м.Мирноград до зазначеного переліку не включені, тобто знаходяться на території підконтрольній Україні. Отже, АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" не звільняється від сплати земельного податку за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Акціонерне товариство ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ є юридичною особою, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код 00131268, перебуває на податковому обліку відповідача.

Посадовими особами відповідача проведена камеральна перевірка Акціонерного товариства ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ щодо своєчасності сплати узгодженого земельного податку, за результатами якої складено акт перевірки від 17 вересня 2018 №285/05-99-45-07/00131268.

Згідно висновків проведеної перевірки АТ ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ про несвоєчасну сплату самостійно визначених грошових зобов`язань із земельного податку за 2017 рік у м. Покровську, м. Родинське, смт. Шевченко Покровському (Красноармійському) району, м. Мирноград протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, п.287,3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями.

На підставі акта перевірки від 19 листопада 2018 № 285/05-99-45-07/00131268 податковим органом 3 вересня 2018 прийнято податкові повідомлення-рішення, якими позивача зобов`язано сплатити штраф, а саме: № , № ; № ; № ; № ; № ; №; №; №; №; №; №;№; №; №; №; №; №; №; №; №; №; №; №; № ; № ; №; №; №; №; №; № ; № ; № .

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем протиправно застосовано до платника штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зобов`язань за період до червня 2016 року рівно як і формування за цей період податкового боргу та його погашення платежами, що здійснювалися позивачем для сплати зобов`язань за поточні періоди.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 АК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Тобто, суми податкових зобов`язань, самостійно задекларовані платником податком у податковій звітності, є узгодженими грошовими зобов`язаннями з певного податку.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до статті 269 ПК України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Статтею 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Таким чином обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники податку за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно статті 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п. 287.1 - 287.4 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня. Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже, платник податків, який самостійно визначив податкові зобов`язання у поданих ним податкових деклараціях має сплати в повному обсязі відповідні суми у встановлені податковим законодавством строки.

У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.6 статті 287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Отже, на усіх власників чи користувачів земельними ділянками покладається обов`язок із плати за землю. При цьому у разі набуття права власності чи оренди на нерухоме майно обов`язок із сплати земельного податку або орендної плати покладається на власника/орендаря нерухомого майна, незалежно від факту оформлення права власності чи користування відповідною земельною ділянкою.

Таким чином, ПК України як спеціальний акт, що регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає об`єктом оподаткування саме земельну ділянку, яка перебуває у власності та користуванні, не встановлюючи імперативних умов щодо відповідного оформлення відповідного права щодо неї для виникнення обов`язку з плати за землю.

Суд зазначає, що обов`язок із сплати земельного податку пов`язується для особи саме із виникненням права власності або користування земельною ділянкою, а не із обставинами присвоєння такій земельній ділянці кадастрового номеру.

При цьому, Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 2 вересня 2014 року прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VII (далі Закон № 1669-VII).

Закон № 1669-VII є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1669-VII, період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14 квітня 2014 року.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування від 17 травня 2016 року внесено зміни до Закону № 1669-VII, які набрали чинності 8 червня 2016 року.

На підставі цих змін положення Закону № 1669-VII викладені в наступній редакції:стаття 6: звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону; стаття 7: скасувати орендну плату за користування державним та комунальним майном і концесійний платіж за право на створення (будівництво) та/або управління (експлуатацію) державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, розташованим у населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону; частина 4 статті 4: перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Наведені переліки затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 року.

На момент виникнення податкового боргу позивач знаходився на території здійснення антитерористичної операції, що підтверджується законодавчо встановленими положеннями., а тому оскільки земельні ділянки розташовані, на території, на якій згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р здійснювалася антитерористична операція, позивач в силу положень статті 6 Закону № 1669 був звільнений від плати за її використання до 08 червня 2016 року, а саме: до внесення змін до вказаної норми Закону.

Таким чином, відповідно до положень Закону № 1669-VII достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном стосовно конкретних суб`єктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14 квітня 2014 року по 07 червня 2016 року.

Отже, показники податкової звітності позивача за землю за період з 14 квітня 2014 року по 07 червня 2016 року мають дорівнювати нулю.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, вказана стаття визначає відповідальність за несвоєчасну сплату податків.

Матеріали справи свідчать, що відповідач при розрахунку земельного податку керувався даними інформаційної системи ДПС України.

Як встановлено судами, позивачем платіжними дорученнями з 08.06.2016 виконувались податкові зобов`язання із земельного податку, які податковим органом спрямовані на сплату недоїмки попередніх періодів, а саме на виконання вимог п.87.9. ст.87 ПК України самостійно сплачені кошти на загальну суму 121613,0 грн. по земельному податку за земельні ділянки, які відповідно перераховано до місцевого бюджету на погашення узгоджених податкових зобов`язань позивача, які зараховані в рахунок погашення податкового боргу, який виник станом на 27.11.2017 згідно наданої податкової звітності та не сплачений по терміну сплати за період 30.10.2017 30.01.2018.

Відповідно до пункту 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Отже обов`язок податкового органу зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, який встановлений пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Разом з цим, суд зазначає, що позивач як платник земельного податку, який здійснював діяльність на території проведення антитерористичної операції звільняється від своїх обов`язків, зокрема, щодо сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності з 14 квітня 2014 року до 07 червня 2016 року включно.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року №805/4570/16-а, яка набрала законної сили 19 липня 2017 року: визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 12 березня 2016 року форми Ю №532-17, якою зобов`язано ПАТ ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО сплатити суму податкового боргу з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, що виник станом на 11.03.2016 у розмірі 16006,31грн.; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 12 березня 2016 року форми Ю №548-17, якою зобов`язано ПАТ ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО сплатити суму податкового боргу з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, що виник станом на 11.03.2016 у розмірі 2639,78грн.; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 07 квітня 2016 року форми Ю №855-17, якою зобов`язано ПАТ ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО сплатити суму податкового боргу з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, що виник станом на 06.04.2016 у розмірі 6906,68грн.; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 07 квітня 2016 року форми Ю №857-17, якою зобов`язано ПАТ ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО сплатити суму податкового боргу з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, що виник станом на 06.04.2016 у розмірі 9856,30грн.; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 13 червня 2016 року форми Ю №1563-17, якою зобов`язано ПАТ ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО сплатити суму податкового боргу з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, що виник станом на 12.06.2016 у розмірі 23388,30грн.; зобов`язано Покровську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованих карток з земельного податку та орендної плати юридичних осіб ПАТ ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО шляхом виключення з них відомостей про наявність податкового боргу недоїмки (пені) на загальну суму 10960,08грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду та постановою Першого апеляційного адміністративного суду у справі №200/14518/19-а скасовано податкові повідомлення рішення від 24 листопада 2017 року №№ , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , .

Зазначеним судовими рішенням було встановлено, що податкові повідомлення рішення прийняті за наслідками камеральної перевірки позивача щодо своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання плати за землю з юридичних осіб за 2016-2017 роки, якою встановлено несвоєчасну сплату самостійно визначених грошових зобов`язань по земельному податку та орендній платі за земельні ділянки за 2016-2017 роки по м. Покровську, м.Родинське, смт Шевченко Покровському (Красноармійському) району, смт. Курахівка, м. Гірник, м. Новогродівка, м. Українськ, смт. Цукурине, м. Селидове, м. Мирноград протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, п.257.5 ст.257 Податкового кодексу України.

При цьому, судовим рішенням було також встановлено, що АТ ДТЕК Донецькі електромережі починаючи з 08.06.2016 своєчасно сплачував податкові зобов`язання із земельного податку, які податковим органом безпідставно зараховувалися в рахунок погашення зобов`язань за попередній період, в якому позивач звільнявся від виконання цього обов`язку.

Отже, вказаними рішеннями суду було встановлено своєчасну сплату податкових зобов`язань із земельного податку з 08.06.2016, та неправомірне зарахування сплачених суми контролюючим органом у погашення сум податкового боргу у порядку календарної черговості його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником.

Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, як вірно зазначено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 р. у справі № 200/4072/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 16 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач: Е.Г.Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць