Справа № 160/23501/21
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
До свого клопотання позивач, відповідно до ст. 118 ЗК України та ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» надав копію паспорта громадянина України, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податку, копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 27.07.2017р. та графічні матеріали (викопіювання з Публічної кадастрової карти України).
Також позивачем, на підтвердження того, що він у період з 28.10.1996р. по 24.05.1997р. працював у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» та навчався за програмою підготовки тракториста-машиніста, до клопотання додатково було долучено копію його трудової книжки та копію відповідного Свідоцтві серії НОМЕР_2 .
20 вересня 2021 року позивач особисто приїхав за адресою місцезнаходження відповідача та просив надати копію ухваленого рішення в результаті розгляду його клопотання від 02.08.2021р.
Цього ж дня йому було вручене рішення відповідача від 20.09.2021р. № 726 12/VIII, з тексту якого вбачається, що позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 9,0000 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташованої на території Любимівської сільської ради (згідно наданих заявником графічних матеріалів), у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка належить до земель колективної власності на які не було отримано документу, що посвідчує право на неї. Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 01 січня 2025 року. У разі якщо до даного терміну земельна ділянка не оформлена у порядку визначеному законом, зазначені землі передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.
В оскаржуваному рішенні відповідача зазначено: «відмовити гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 9,0000 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташованої на території Любимівської сільської ради (згідно наданих заявником графічних матеріалів), у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка належить до земель колективної власності на які не було отримано документу, що посвідчує право на неї».
Суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
05.01.2022 р., шляхом поштового зв`язку, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником відповідача було подано відзив на позовну заяву від 05.01.2022 р., в обгрунтування якого зазначено наступне.
Рішенням Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 726-12/УІІІ від 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, так як земельна ділянка, вказана на схемі з публічної кадастрової карти України, належить до земель колективної власності на які не було отримано документу, що посвідчує право на неї. Не погоджуючись з рішенням Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 726-12/УІІІ від 20 вересня 2021, ОСОБА_1 25 листопада 2021 року через представника - адвоката Косовську Антоніну Олександрівну, звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву, представник відповідача зазначає, що з доданих до клопотання позивача графічних матеріалів, бажане місце розташування земельної ділянки, яку позивач прагне отримати у власність, співпадає з землями земель колективної власності колишнього КСП «Україна» на території Любимівської сільської ради та обліковується як незатребуваний (не витребуваний) пай, про що свідчить довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями та схема формування території КСП «Україна» в якій зазначені номери та конфігурація розподілення земель на окремі ділянки (земельна ділянка, що є предметом цього спору, рахується на схемі під №602).

ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що не витребувані земельні частки (паї) це: земельні частки (паї), власники яких не оформили права власності або померли, а їх спадкоємці не прийняли спадщину (взагалі нічого не робили); земельні частки (паї), на які громадяни мають право, але не отримали відповідного документу, що підтверджуватиме таке право (сертифікат); земельні частки (паї), на які підтверджувальний документ уже отриманий (сертифікат), але власник не завершив процес приватизації та не зареєстрував своє право.

У 2018 р. було прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2019 №2498-VIII, який набув чинності з 1 січня 2019 року. Відповідно до статтею 14"1 зазначеного закону, у разі якщо до 1 січня 2025 року власник не витребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Тобто, як зазначає представник відповідача, станом на 2021 рік у потенційних набувачів земельної частки (паю), що рахуються як незатребувані (не витребувані) ще є час для оформлення правових документів та приведення їх відповідність до норм чинного законодавства.

На підставі викладеного вище, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

20.12.2021 р. представником позивача подано відповідь на відзив від 20.12.2021 р. вх.№116247/21, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Відповідач у відзиві зазначає, що запитувана позивачем земельна ділянка належить до земель колективної власності на які не було отримано документу, що посвідчує право на неї. Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 01 січня 2025 року. У разі якщо до даного терміну земельна ділянка не оформлена у порядку визначеному законом, зазначені землі передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним. Проте, на підтвердження зазначених обставин він не надає суду будь-яких доказів.

У відповідності до положень ЗК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами, що підтверджують право власності на землю та право користування земельною ділянкою є: державний акт на право власності на земельну ділянку або акт на право постійного користування землею; свідоцтво про право власності на нерухоме майно; свідоцтво про право на спадщину; судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття/зміни права власності на земельну ділянку; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або Державного земельного кадастру про реєстрацію права власності; договір оренди, суперфіцію, емфітевзису; інші цивільно-правові угоди щодо відчуження земельної ділянки.

Проте, відповідачем таких документів до суду не надано.

На підставі викладеного вище, представник позивача просить суд позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) заявлені до Любимівська сільска рада Дніпровського району Дніпропетровської області (вул. Садова, буд. 1, с. Любимівка, Дніпропетровська обл., 52042) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до довідки від 20.12.2021 р. №236, складеною начальником відділу управління персоналом Аліною Шевченко, суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Євгенія Олексіївна перебуватиме у щорічній відпустці, а саме з: 28.12.2021 по 31.12.2021 року; 04.01.2022 по 06.01.2022 року; 10.01.2022 по 14.01.2022 року; 20.01.2022 до 21.01.2022 року.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка від 07.02.2022 р. №34 складена начальником відділу управління персоналом А.В. Шевченко, в тексті якої зазначено, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Євгенія Олексіївна в період з 24.01.2022 р. по 04.02.2022 р. перебувала на лікарняному.

Отже, дана справа вирішується в перші робочого дні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукової Євгенії Олексіївни, тобто 07.02.2022 р.

На підставі викладеного вище, суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 02 серпня 2021 року ОСОБА_1 , з метою реалізації права на отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, подав до вказаної сільради клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки орієнтовною площею 9,0000 га. (кадастровий номер земельної ділянки: :01:044:0003).

До вказаного клопотання, відповідно до норм ст. 118 ЗК України та ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» додав копію паспорта громадянина України, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податку, копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 27.07.2017р. та графічні матеріали (викопіювання з Публічної кадастрової карти України), копії яких містяться в матеріалах справи.

Рішенням Любимівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області від 20.09.2021р. № 726 12/VIII, ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 9,0000 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташованої на території Любимівської сільської ради (згідно наданих заявником графічних матеріалів), у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка належить до земель колективної власності на які не було отримано документу, що посвідчує право на неї. Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 01 січня 2025 року. У разі якщо до даного терміну земельна ділянка не оформлена у порядку визначеному законом, зазначені землі передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

В оскаржуваному рішенні Любимівської сільської рада Дніпровського району Дніпропетровської області зазначено: «відмовити гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 9,0000 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташованої на території Любимівської сільської ради (згідно наданих заявником графічних матеріалів), у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка належить до земель колективної власності на які не було отримано документу, що посвідчує право на неї».

Вважаючи оскаржуване Рішення дванадцятої сесії VIII скликання Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 726 - 12/УІІІ від 20.09.2021р. «Про розгляд клопотання про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання у власність земельних ділянок здійснюється у порядку, визначеному ст. 118 ЗК України, за умови, що заявник не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, визначених ст. 121 ЗК України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 2 ст.22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Разом з тим, п. «а» ч.3 ст.22 ЗК України, визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 33 ЗК України, земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Відповідно до частини першї статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Земельні ділянки можуть бути надані військовослужбовцям у власність у межах норм безоплатної приватизації, визначених ст. 121 ЗК України, а саме у таких розмірах:

- для ведення садівництва - не більше 0,12 га;

- для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га;

- для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га;

- для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом (ч. 4 ст.13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ч.2 ст.14).

За приписами ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної або комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч.6 ст.118 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою та техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа зацікавлена одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абзац 3 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України).

Таким чином, за результатами розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Підстави не надання дозволу, які наведені у рішенні відповідача № 726 - 12/УІІІ від 20.09.2021р. законом не передбачені, а отже є незаконними.

У відповідності до ч.1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на положення наведеної норми, суд відхиляє вищезазначені доводи представника відповідача, оскільки рішення № 726 - 12/УІІІ від 20.09.2021р. не містить посилань на невідповідність місця розташування запитуваної ОСОБА_1 земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Разом з тим, суд зазначає, що під невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, мається на увазі неналежність земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення - належність до іншої категорії земель, що не можуть використовуватись для сільськогосподарської діяльності (землі рекреації, землі оборони) або земель, які взагалі не можуть бути передані у власність громадян.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Любимівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області (вул. Садова, буд. 1, с. Любимівка, Дніпропетровська обл., 52042) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення дванадцятої сесії VIII скликання Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 726 - 12/УІІІ від 20.09.2021р. «Про розгляд клопотання про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

Зобов`язати Любимівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 9,0000 га. (кадастровий номер земельної ділянки: :01:044:0003), для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Любимівської сільської ради та прийняти одне з рішень, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правових висновків суду, викладених в рішенні.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова