Справа № 420/23012/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПОСТАЧ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС в Одеській області від 15.11.21 № 8249-п, яким призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «КБ ПОСТАЧ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірним наказом ГУ ДПС в Одеській області призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «КБ ПОСТАЧ». Оскаржуваний наказ виданий на виконання пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ, проте не містить жодних послань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилань на норми, що їх регулюють. Зазначене не дає можливості ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення перевірки за наведених вимог ПКУ. Відповідачем також не визначено, які саме обставини (інформація) стали підставою для проведення фактичної перевірки згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ. Підставою для призначення фактичної перевірки за вказаною нормою є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. Враховуючи незазначення відповідачем підстав для проведення фактичної перевірки, не видається можливим ідентифікувати передбачену законодавством факту підставу для призначення фактичної перевірки. Видання наказу про проведення фактичної перевірки без визначення фактичних підстав для її призначення без будь-яких додаткових підстав не може вважатися обґрунтованим, оскільки при такому тлумаченні норм ПКУ порушується принцип правової визначеності, що є недопустимим.

Ухвалою судді від 29.11.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15.12.21 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що друга частина речення пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПКУ визначає окрему підставу для фактичної перевірки - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. Відтак, податковий орган має право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу, а наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам встановленим Податковим кодексом України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої Податковим кодексом України підстави для її проведення.

Відповідь на відзив від позивача до суду не надійшла.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що 15.11.2021 в.о. начальника ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «КБ Постач» (43598292)» № 8249-п, на підставі ст. 20, пп. 80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПКУ, ст. 52- 2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, про проведення фактичної перевірки ТОВ «КБ Постач», податкова адреса: Черкаська область, Кам`янський район, с. Флярківка, вул. Шевченка, 16, адреса господарської діяльності: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Армійська, буд. 1-В, з 16.11.21 тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2020 по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норма законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спиту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами лічильниками та / або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарської діяльності операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

На підставі вищезазначеного наказу та направлень на перевірку від 16.11.2021 № 15588, 15587 співробітники податкового управління 17.11.2021 здійснили вихід за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Армійська, буд. 1-В, проте уповноважена особа ТОВ «КБ Постач» о 16:50 год. не допустила до перевірки, про що складено акт № 3467 від 17.11.2021, відмовилась від підпису у направлення на проведення фактичної перевірки, про що складено акт № 3468 від 17.11.2021.

Не погодившись із наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 15.11.21 № 8249-п, яким призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «КБ ПОСТАЧ», позивач звернувся за судовим захистом із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначений наказ необґрунтованим, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями статті 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом:

- ведення обліку платників податків;

- інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів;

- перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

- моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Приписами статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі,

- найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Однак, оскаржуваний позивачем наказ не містить посилання на будь-які повідомлення/інформацію про порушення позивачем законодавства, чи інші підстави, що спричинили необхідність призначення фактичної перевірки позивача.

Спірний наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів відповідачем встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом. За відсутності вказаної інформації наказ про призначення фактичної перевірки є протиправним.

Суд не враховує посилання відповідача на практику Верховного Суду, яка полягала в тому, що достатньо лише факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального), оскільки остання практика Верховного Суду свідчить про протилежне.

Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року (справа N 640/21536/19) вказано, що призначення фактичної перевірки за підставами, вказаними у підпункті 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України, повинно супроводжуватись з повідомленням або інформацією про порушення платником податків законодавства у відповідній сфері правовідносин.

Встановлення таких обставин є предметом доказування в силу приписів ч. 2 ст. 73 КАС України, що узгоджується із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 520/1304/20.

З огляду на викладене вище, слід дійти до висновку про відсутність у спірному наказі визначених у п. 80.2 ст. 80 ПК України підстав для проведення фактичних перевірок.

Як зазначає Верховний Суд в своїй постанові від 08.10.2019 у справі № 826/11217/18 процедурні порушення при призначенні перевірки мають наслідком протиправність прийнятого керівником податкового органу наказу про проведення перевірки.

Також, спірний наказ не містить будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють. Крім того, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності.

В той же час, доповідна записка відділу фактичних перевірок, управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області № 0.1532.15-32-07-06 від 09.11.21 винесена на підставі листа ДПС України від 11.10.21 № 23046/7/99-00-07-05-03-07 про проведення фактичної перевірки ТОВ «КБ Постач».

З наданих ГУ ДПС в Одеській області додатків до відзиву вбачається, що за змістом листа ДПС України від 11.10.21 № 23046/7/99-00-07-05-03-07 у ТОВ «КБ «Постач» є акцизний склад за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Армійська, буд. 1-В, ліцензія № 2100273 від 13.08.21 (до 13.06.2026). Кількість отриманого пального за 2020 р. 1020150,38 л, за 2021 р. 5372433,51 л.

Наявна інформація про обсяг отриманого пального без оформлення статусу акцизного складу свідчить, що ТОВ «КБ Постач» за ліценцією може користуватися пальним лише для власних потреб, проте обсяги за 2020-2021 рр. пального дають підстави для сумнівів щодо цільового використання даної ліцензії.

Поряд із тим, з наданих позивачем до суду матеріалів вбачається, головними державними ревізорами інспекторами Афіцерян Р.Ю. та Серенковим Я.О. 21 жовтня 2021 р. о 11-00 год. завершено фактичну перевірку ТОВ «КБ Постач» з питань дотримання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, про що оформлено довідку № 22982/15-32-09-05/43598292 від 22.19.21.

Згідно з розділом 3 довідки, перевіркою встановлено на підставі наданих підприємством документів, що підприємство здійснювало споживання придбаного палива виключно та власних потреб. В розумінні Податкового кодексу України реалізації пального не здійснювалася. За висновком перевірки порушень у сфері обігу підакцизних товарів (пального) не встановлено.

Таким чином, станом на 22.10.2022 у ГУ ДПС в Одеській області була в наявності власна створена податкова інформація щодо питань, які були порушені в листі ДПС України від 11.10.21, зокрема щодо дотримання ТОВ «КБ Постач» законодавства у сфері обігу підакцизних товарів (пального) (довідка № 22982/15-32-09-05/43598292 від 22.10.21), що не знайшло свого відображення у доповідній записці від 09.11.21 № 0.1532.15-32-07-06 та не враховано під час видання спірного наказу від 15.11.21 № 8249-п. В результаті зазначеного контролюючим органом призначено повторну фактичну перевірку з тих саме питань майже одразу після завершення попередньої фактичної перевірки. Більш того, підстави для призначення повторної фактичної перевірки утворені в процесі проведення попередньої фактичної перевірки, що суд оцінює як зловживання контролюючим органом своїми повноваженнями, оскільки останні не відповідають цілям податкового законодавства.

Одним з принципів державного контролю є здійснення державного нагляду лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом. Здійснення державного нагляду (контролю) також повинно відбуватися на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Однак за встановлених судом обставин, контролюючим органом безпідставно, за відсутності повідомлення або інформації про порушення платником податків законодавства у відповідній сфері правовідносин, натомість за наявністю власне створеною інформацією про дотримання таким платником податків законодавства, видано оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 15.11.21 № 8249-п, яким призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «КБ ПОСТАЧ».

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПОСТАЧ» (вул. Шевченка, 16, с. Фляркивка, Кам`янський район, Черкаська область, 20822; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, Одеса, Одеська область, 65044; ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 15.11.21 № 8249-п, яким призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «КБ ПОСТАЧ».

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПОСТАЧ» судовий збір в розмірі 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк