Справа № 420/19992/21
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними, скасування наказу, скасування дисциплінарного стягнення, зобов`язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_2 , в якій просив (з урахуванням уточнень): визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності шляхом видання наказу від 20 жовтня 2021 року № 946 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 20 жовтня 2021 року № 946 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; скасувати дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА», яке накладене наказом командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 від 20 жовтня 2021 року № 946 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 внести зміни у наказ від 03 листопада 2021 року № 1021 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в жовтні 2021 року» стосовно позбавлення позивача 20 % грошової премії у зв`язку з оголошенням дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА»; зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 нарахувати та забезпечити виплату премії за жовтень 2021 року військовою частиною НОМЕР_2 в максимальному розмірі тому, що військова частина НОМЕР_2 виконує функції грошового та інших видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 21 жовтня 2021 року начальнику служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 під особистий підпис було доведено наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 20 жовтня 2021 року № 946, відповідно до якого його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА» за порушення вимог абзацу 2 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 49 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в держаних органах, органах місцевого самоврядування на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 (зі змінами). Зі змістом наказу № 946 та притягненням до дисциплінарної відповідальності з оголошенням дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА» позивач не згодний, оскільки вважає, що наказ не відповідає положенням та приписам чинного українського законодавства, яке регулює порядок проходження військової служби та порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця командиром (начальником), який наділений відповідною владою стосовно підпорядкованого йому військовослужбовця. Позивач вважає, що наказ № 946 суб`єктом владних повноважень були видані у супереч приписів та положень: статті 3, абзацу 2 статті 19, статті 57, 59, 63 Конституції України, статей 18, 19, 35-37, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 84 та 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 136 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-СоV-2» та інших. Позивач зазначає, що він не порушував вимоги та приписи абзацу 2 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 49 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в держаних органах, органах місцевого самоврядування на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 (зі змінами), а навпаки виконував їх сумлінно та наполегливо. Позивач вважає, що наказ № 946 був виданий з порушенням приписів та вимог викладених в статтях 45, 48, 83-98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та інших чинних нормативно-правових актів України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними, скасування наказу, скасування дисциплінарного стягнення, зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що відповідно до письмового попередження помічника командира - начальника управління охорони державної таємниці та захисту військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 від 28.08.2021, доведеного під підпис позивачу, останнього було проінформовано про необхідність подання у місячний термін відповідних документів для оформлення допуску до державної таємниці згідно приписів п.49 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.12.2013 № 939 (зі змінами), однак позивач проігнорував свій службовий обов`язок щодо вчинення таких дій. Так на начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 946 від 20.10.2021. Стаття 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачає право командира щодо призначення службового розслідування, а не обов`язок. При накладенні дисциплінарного стягнення на позивача було враховано його попередню поведінку яка відображена у службовій характеристиці. За виключенням днів які унеможливлювали подати відповідні документи сумарно позивач мав 12 календарних днів для подання відповідних документів для оформлення допуску до державної таємниці.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підполковник ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики.

Підполковнику ОСОБА_1 начальнику служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 наказом Центрального управління Служби безпеки України від 17.10.2014 року було надано допуск до державної таємниці з терміном дії до 18.10.2021 року.

28.08.2021 року начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 під особистий підпис було ознайомлено з попередженням про необхідність у місячний строк відповідно до вимог п.49 Порядку організації та забезпечення режиму, секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, надати до групи секретного документального забезпечення відділу охорони державної таємниці документи для оформлення допуску до державної таємниці відповідно до п.54 цього Порядку.

Помічник командира - начальник управління охорони державної таємниці та захисту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 подав рапорт 18.10.2021 року, що в порушення вимог п.49 Порядку організації та забезпечення режиму, секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, підполковник ОСОБА_1 не надав документальні матеріали для переоформлення допуску до державної таємниці до режимно-секретного органу.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 20.10.2021 року № 946 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за ненадання документальних матеріалів для переоформлення допуску до державної таємниці та порушення вимог абзацу 2 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 49 Порядку організації та забезпечення режиму, секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 (зі змінами), на начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана».

Також, вказаним наказом було зобов`язано начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 надати до 05.11.2021 року до режимно-секретного органу військової частини НОМЕР_1 документальні матеріали для переоформлення допуску до державної таємниці відповідно до п.56 Порядку організації та забезпечення режиму, секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939.

Як вказує позивач, на підставі наказу військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2021 року № 1021 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в жовтні 2021 року» ОСОБА_1 фактично було позбавлено 20 % грошової премії у зв`язку з оголошенням дисциплінарного стягнення «сувора догана».

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ст.ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджений Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно ст.2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни. Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст.6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

Згідно ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. «в» ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, сувора догана.

Як вже було зазначено, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за ненадання документальних матеріалів для переоформлення допуску до державної таємниці на порушення вимог абзацу 2 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 49 Порядку організації та забезпечення режиму, секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями. Положення Статуту поширюються на військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів.

Згідно з ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з п.49 Порядку організації та забезпечення режиму, секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939, ОСОБА_1 необхідно було у місячний термін надати до групи секретного документального забезпечення відділу охорони державної таємниці документи для оформлення допуску до державної таємниці відповідно до п.54 цього Порядку, а саме: перелік питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці (далі - перелік) (за формою згідно з додатком правила надання відповідей на визначені у вищезазначеному переліку питання (за формою згідно з додатком 7); письмове зобов`язання громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці (за формою згідно з додатком 9); медична довідка про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів (форма № 122-2/о, затверджена наказом МОЗ України від 08.07.2013 № 533) про наявність у громадянина психічних розладів, які можуть завдати шкоди охороні державної таємниці; дві кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра, що відповідають його віку на час оформлення такого допуску.

Разом з цим, ОСОБА_1 не надав у визначений строк документальних матеріалів для переоформлення допуску до державної таємниці до режимно-секретного органу Військової частини НОМЕР_1 .

Під час розгляду справи позивач не надав до суду доказів, що він повідомляв режимно-секретний орган про неможливість подання у визначений термін відповідних документів із зазначенням конкретних підстав.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, висновок відповідача, що позивач порушив вимоги абз.2 ст.11, ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо сумлінного і чесного виконання військового обов`язку, знання та виконання своїх обов`язків і додержання вимог статутів Збройних Сил України, обов`язку кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, п.49 Порядку організації та забезпечення режиму, секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939, щодо надання документальних матеріалів для переоформлення допуску до державної таємниці, виконання вимог режиму секретності, - є повністю обґрунтованими.

Відповідно до ст.83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з ст.84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

З урахуванням зазначеного, призначення службового розслідування є правом, а не обов`язком, яке проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ст.86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з ст.87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Відповідно до ст.ст.97-98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Згідно з п.3 Розділу 16 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Відповідно до п.4 Розділу 16 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197, при порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії. Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).

Суд зазначає, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги присяги, статутів і наказів начальників.

З огляду на встановленні обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії (бездіяльність) позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Враховуючи тяжкість проступку, його наслідки, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана».

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення «сувора догана» є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у не наданні у встановлений строк до режимно-секретного органу документальних матеріалів для переоформлення допуску до державної таємниці, оскільки займана позивачем посада передбачає відповідний допуск до роботи із відомостями, що містять державну таємницю, а скасування такого допуску тягтиме за собою не належне (неможливість) виконання службових обов`язків за дорученою посадою.

Суд зазначає, що командир в межах наданих повноважень сам обирає вид дисциплінарного стягнення, враховуючі усі обставини, які мають та мали місце при вчиненні особою дисциплінарного проступку.

Посилання позивача, що відповідачем було порушено статті 3, абзацу 2 статті 19, статті 57, 59, 63 Конституції України, статей 18, 19, 35-37, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 84 та 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 136 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-СоV-2» та інших, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, що здійснені з невірними тлумаченням норм законодавства.

На думку суду, у позивача було достатньо часу для збору та подання відповідних матеріалів для переоформлення допуску до державної таємниці до режимно-секретного органу.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення «сувора догана».

При цьому, будь-яких порушень з боку командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 під час прийняття спірного наказу під час розгляду справи судом виявлено не було.

За таких обставин, дії командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності шляхом видання наказу від 20 жовтня 2021 року № 946 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є правомірними, а наказ командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 від 20 жовтня 2021 року № 946 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є обґрунтованим та законними.

З урахуванням зазначеного, відсутні підстави зобов`язувати командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 внести зміни у наказ від 03 листопада 2021 року № 1021 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в жовтні 2021 року» стосовно позбавлення позивача 20 % грошової премії у зв`язку з оголошенням дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА», а також зобов`язувати його нараховувати та забезпечувати виплату премії позивачу за жовтень 2021 року військовою частиною НОМЕР_2 в максимальному розмірі.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ), третя особа: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ), про визнання дій протиправними, скасування наказу, скасування дисциплінарного стягнення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко