Справа № 420/19886/21
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Горбаченка Е.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною та скасування відповіді від 21.09.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправною та такою, що підлягає скасуванню відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.09.2021 року № 17062-17575/Г-02/8-1500/21 про відмову у перерахунку пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, починаючи з 17.12.2020 року у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати, з врахуванням довідки від 17.12.2020 року № 373/Г/15-32-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.12.2020 року видану Головним управлінням ДПС в Одеській області та довідки від 17.12.2020 року № 372/Г/15-32-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби видану Головним управлінням ДПС в Одеській області, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Ухвалою від 28.10.2021р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху.

15.11.2021 року (вх. № 63798/21) позивач надав до суду заяву про усунення недоліків, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 22.11.2021 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

31.12.2021 року (вх. № 75326/21) представником відповідача до канцелярії суду подані матеріали пенсійної справи позивача.

06.01.2022 року (вх. № ЕП/475/21) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДПС в Одеській області виготовлено довідки від 17.12.2020 року № 373/Г/15-32-10-02-09, № 372/Г/15-32-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Однак, листом відповідача від 21.09.2021р. відмовлено у перерахунку пенсії позивача та здійсненні відповідних виплат на підставі вказаних довідок. Позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та такими, що порушують його право на соціальний захист.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, зазначено, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Згідно відомостей трудової книжки у період з 05.09.1990 року по 06.09.2012 року позивач працював у Татарбунарській державній податковій інспекції, у тому числі з:

05.09.1990 року на посаді головного бухгалтера;

26.09.1991 року на посаді начальника відділу обліку та звітності;

29.10.1992 року позивачу присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу;

03.01.1994 року на посаді начальника відділу обліку та обробки даних;

02.09.1994 року позивачем прийнято присягу державного службовця;

25.11.1996 року в порядку переведення прийнятий на посаду начальника обліку звітності Державної податкової адміністрації в Татарбунарському районі;

06.07.1998 року на посаді начальника відділу обліку, звітності та прогнозування;

01.09.2002 року на посаді начальника відділу інформації та обліку;

01.10.2003 року на посаді начальника відділу інформатизації та обліку;

22.11.2008 року в порядку переведення прийнятий на посаду заступника начальника відділу обліку та звітності Саратської міжрайонної державної податкової інспекції;

12.09.2008 року на посаді головного державного податкового інспектора Татарбунарського відділу Саратської МДПІ;

01.03.2012 року на посаді головного державного податкового інспектора Татарбунарського відділення Саратської МДПІ Одеської області Державної податкової служби;

06.09.2012 року звільнений із займаної посади відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України.

17.12.2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області видано позивачу Довідки за №373/Г/15-32-10-02-09 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» та за №372/Г/15-32-10-02-09 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби».

17.12.2020 року позивач звернувся в Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою разом із вказаними довідками, в якій просив перевести його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до законодавства про державну службу.

Розглянувши подану заяву, Управлінням прийнято рішення від 23.12.2020 року №1661, яким позивачу відмовлено у здійснені переведення на інший вид пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 року по справі № 420/741/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1661 від 23 грудня 2020 року «Про відмову у перерахунку пенсії з Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на Закон України «Про державну службу» визнано протиправним та скасовано.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перевести з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року на пенсію за віком державного службовця, відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року та статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили 02.06.2021 року.

В подальшому позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідок ГУ ДПС в Одеській області від 17.12.2020 року № 373/Г/15-32-10-02-09, № 372/Г/15-32-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, однак, листом відповідача від 21.09.2021р. відмовлено у перерахунку пенсії позивача та здійсненні відповідних виплат на підставі вказаних довідок.

Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення "Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно дост. 37 Закону № 3723-XIIу порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XIIта актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XIIу порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Судом в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 року по справі № 420/741/21 встановлено, що станом на 01.05.2016 року, стаж роботи позивача на посадах державної служби становив понад 20 років, а тому, позивач має право на призначення пенсії з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року та статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" звернулась до пенсійного органу 17.12.2020 року, нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 17.12.2020 року.

Також суд звертає увагу на те, що за змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Для належного захисту прав позивача суд вважає за необхідно визнати протиправною та такою, що підлягає скасуванню відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.09.2021 року № 17062-17575/Г-02/8-1500/21 про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, починаючи з 17.12.2020 року у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати, з врахуванням довідки від 17.12.2020 року № 373/Г/15-32-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.12.2020 року видану Головним управлінням ДПС в Одеській області та довідки від 17.12.2020 року № 372/Г/15-32-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби видану Головним управлінням ДПС в Одеській області, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Частиною другою ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням наведеного, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправною та скасування відповіді від 21.09.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, викладене у відповіді від 21.09.2021 року № 17062-17575/Г-02/8-1500/21 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування (перерахунок) та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 17.12.2020 року у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати, з врахуванням довідки від 17.12.2020 року № 373/Г/15-32-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.12.2020 року видану Головним управлінням ДПС в Одеській області та довідки від 17.12.2020 року № 372/Г/15-32-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видану Головним управлінням ДПС в Одеській області, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 21.01.2022 р.

Суддя О.М. Тарасишина