Справа № 280/3653/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 280/3653/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Солодкова К.А.

за участі представника відповідача Романенка В.В. (в режимі відеоконферецзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2021 р. (суддя Сіпака А.В., повне судове рішення складено 07.10.2021 р.) в справі № 280/3653/21 за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в розмірі 37 406 080,92 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 112 218,30 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач у порушення вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» і постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації норм Законів України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та «Про зайнятість населення» від 31.01.2007 р. № 70 не виконав нормативи по працевлаштуванню однієї особи з інвалідністю. Згідно зі звітом про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 р. середньооблікова численність штатних працівників відповідача становить 7 533 осіб, тобто повинно бути працевлаштована 301 особа з інвалідністю. Фактично відповідачем працевлаштоване 153 осіб з інвалідністю.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2021 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильного застосуванням норм матеріального права, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Апелянт вказує, що законодавством чітко встановлено, що особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу і забезпечують працевлаштування інвалідів, що не виконане відповідачем. Державна служба зайнятості та інші органи працевлаштування покликані лише сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю, а не забезпечувати цей норматив. Зазначає, що роботодавці мають обов`язок із створення чи виділення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а також із пошуку та самостійного працевлаштування таких осіб.

На думку апелянта, судом першої інстанції неправильно визначено предмет позову, адже предметом позову є стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, а не зобов`язання виконати норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного перегляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання положень Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відповідачем з метою виконання нормативу в структурних підрозділах у необхідній кількості створені робочі місця для працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями, а саме:

наказом № 404 від 23.09.2016 р. в структурних підрозділах створені робочі місця з повним робочим днем для осіб з обмеженими фізичними можливостями за професією «підсобний робітник» в кількості 90 робочих місць;

наказом № 429 від 30.09.2016 р. в структурних підрозділах додатково створені робочі місця з повним робочим днем для осіб з обмеженими фізичними можливостями за професіями «підсобний робітник» та кур`єр в кількості 40 робочих місць;

наказами № 473-і від 31.05.2017 та № 480 від 07.06.2017 в зв`язку із організацією нового структурного підрозділу відповідача у м. Запоріжжі - Дирекції з ремонту та сервісу у складі 4 виробничих цехів (цех ремонту металургійного обладнання № 1, цех ремонту металургійного обладнання № 2, цех ремонту прокатного обладнання та цех ремонту електрообладнання металургійних цехів) та наявною виробничою потребою у такій категорії працівників, як «підсобний робітник», змінений склад створених робочих місць для осіб з обмеженими фізичними можливостями (замість 22 вакансій кур`єра були введені вакансії підсобного робітника) та додатково створено ще робочі місця з повним робочим днем за професією «підсобний робітник».

В зв`язку з подальшим збільшенням чисельності підприємства та створенням нових виробничих дільниць в діючих структурних підрозділах відповідача (ЦСО ЛПЦ-1700 та ЦСО ЛПЦ-3000) в грудні 2017 року з метою виконання нормативу видані накази про створення робочих місць для осіб з обмеженими фізичними можливостями: наказ № 951 від 19.12.2017 року про додаткове створення 5 робочих місць з повним робочим днем за професією «підсобний робітник»; наказ № 952 від 19.12.2017 року, яким додатково створено 2 робочих місця з повним робочим днем за професією «підсобний робітник»; наказ № 952-і від 19.12.2017 року, яким додатково створено 83 робочих місця з повним робочим днем за професією «підсобний робітник».

Протягом 2018 року у зв`язку з заснуванням підприємством нових філій (філія № 3 у місті Кам`янське та філія № 4 у місті Авдіївка) та збільшенням чисельності працівників відповідачем з метою виконання нормативу видані накази про створення робочих місць для працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями з повним робочим днем: наказ № 448 від 31.07.2018 року, яким додатково створено 15 робочих місць за професією «підсобний робітник»; наказ № 523 від 18.09.2018 року, яким додатково створено 25 робочих місць за професією «підсобний робітник».

Протягом 2019 року у зв`язку зі створенням нових структурних підрозділів відповідачем видані накази про створення робочих місць з повним робочим днем для працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями: наказ № 256/1 від 13.03.2019 року, яким додатково створено 7 робочих місць за професією «підсобний робітник»; наказ № 1380/1 від 15.10.2019 року, яким додатково створено 10 робочих місць за професією «підсобний робітник».

Протягом 2020 року у зв`язку зі створенням нових структурних підрозділів відповідачем видані накази про створення робочих місць з повним робочим днем для працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями: наказ № 117 від 31 січня 2020 року, яким додатково створено 23 робочих місць за професією «підсобний робітник»; наказ № П/100/02.03.2020/8 від 02.03.2020 року, яким додатково створено 2 робочих місця за професією «підсобний робітник»; наказ № П/100/03.06.2020/5 від 03.06.2020 року, яким додатково створено 2 робочих місця за професією «підсобний робітник»; наказ № П/100/12.10.2020/6 від 12.10.2020 року, яким додатково створено 3 робочих місця за професією «кур`єр».

16.02.2021 відповідач подав до відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт форми №10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2020 рік, в якому відображено, що середньооблікова чисельність працюючих у 2020 році у відповідача фактично складала 7533 чоловік, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становила 153 особи. При цьому, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України», повинна складати 301 особа. Фонд оплати праці штатних працівників відповідача у 2020 році становив 1 903 919,00 грн.

Відповідач з січня 2020 року по грудень 2020 року щомісячно подавав до Маріупольського міського центру зайнятості, Запорізького міського центру зайнятості, Авдіївського міського центру зайнятості та Кам`янського міського центру зайнятості звітність - інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою №3-ПН про наявність вільних робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Протягом 2020 року ТОВ «Метінвест-Промсервіс» з власної ініціативи розміщував у засобах масової інформації (газета «Вісник Промсервіса») рекламу із запрошенням для працевлаштування осіб з інвалідністю; приймав участь у заходах, які проводились протягом 2020 року Маріупольським міським центром зайнятості у напрямку працевлаштування осіб з інвалідністю, що підтверджується листом Маріупольського міського центру зайнятості від 19.05.2021 р. № 07/1741/06-16/2; Запорізьким міським центром зайнятості у напрямку працевлаштування осіб з інвалідністю, що підтверджується листом Запорізького міського центру зайнятості від 14.05.2021 р. № 1334/04-19; Авдіївським міським центром зайнятості у напрямку працевлаштування осіб з інвалідністю, що підтверджується листом Авдіївського міського центру зайнятості від 19.05.2021 р. № 01-28/434.

ТОВ «Метінвест-Промсервіс» повідомляв громадські організації щодо наявності на підприємстві вакансій для осіб з інвалідністю: голову громадської організації «Товариство інвалідів «Джерело Надії», що підтверджується листом № 603/679 від 27.10.2020 року; голову Товариства інвалідів Кальміуського району, що підтверджується листом № 603/680 від 27.10.2020 року; голову Товариства інвалідів Центрального району, що підтверджується листом № 603/681 від 27.10.2020 року.

Відповідно до листа Запорізького міського центру зайнятості від 14.05.2021 р. № 1334/04-19 територіальний орган зайнятості підтвердив відсутність відмови з боку адміністрації відповідача в працевлаштуванні осіб з інвалідністю в 2020 році.

Відповідно до листа Маріупольського міського центру від 19.05.2021 р. № 07/1741/06-16/2 територіальний орган зайнятості підтвердив відсутність відмови з боку адміністрації відповідача в працевлаштуванні осіб з інвалідністю в 2020 році.

Відповідно до відповіді Криворізького міськрайонного центру зайнятості від 18.05.2021 р. № 01-10/1401 територіальний орган зайнятості підтвердив, що протягом 2019 року відповідачу не направлялися особи з інвалідністю для працевлаштування.

Відповідно до відповіді Авдіївського міського центру зайнятості від 19.05.2021 р. № 01-28/434 територіальний орган зайнятості підтвердив відсутність відмови з боку адміністрації відповідача в працевлаштуванні осіб з інвалідністю в 2020 році.

Відповідно до відповіді Кам`янського міського центру зайнятості від 12.05.2021р. № 1272/2021 територіальний орган зайнятості підтвердив відсутність відмови з боку адміністрації відповідача в працевлаштуванні осіб з інвалідністю в 2020 році.

Враховуючи, що відповідачем створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, подано звітність форми №3-ПН упродовж 2020 року до органів державної служби зайнятості, вчинено інші дії задля виконання обов`язку з працевлаштування осіб з інвалідністю, тобто вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за звітом форми 10-ПІ за 2020 р. відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» і Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ТОВ «Метінвест-промсервіс» становить 7 533 осіб, кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», 301, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, - 153.

Листом від 15.03.2021 р. №03-234/377 позивач повідомив відповідача, що згідно зі звітом форми 10-ПОІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік» середньооблікова чисельність працюючих на підприємстві осіб з інвалідністю менша, ніж установлена частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Отже, у зв`язку із невиконанням нормативу ТОВ «Метінвест-Промсервіс» має сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 37 406 080,92 грн.

Крім того, позивачем нараховано на повну суму недоїмки пеню, розмір якої складає 112 218,30 грн.

Адміністративно-господарські санкції та пеня відповідачем не сплачено.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 р. № 875-XII (далі Закон № 875-ХІІ), який гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Статтею 7 Закону № 875-ХІІ визначено, що законодавство про соціальну захищеність осіб з інвалідністю в Україні складається з цього Закону та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.

Згідно зі статтею 17 цього Закону метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою ті іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю.

За змістом статті 18 Закону № 875-ХІІ забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особам з інвалідністю, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах, організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні з умовою про виконання роботи вдома.

Особи з інвалідністю можуть залучатися до оплачуваних громадських робіт за їх згодою.

Статтею 19 Закону № 875-ХІІ встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

У межах зазначених нормативів здійснюється також працевлаштування осіб з інвалідністю унаслідок психічного розладу відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу".

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, може бути зараховано забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських організацій осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Норматив робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюються нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього Закону.

Відповідальність за зазначене порушення передбачена статтею 20 Закону № 875-ХІІ, відповідно до частини першої якої підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

За змістом частини четвертої статті 20 Закону № 875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Оскільки у відповідача не працевлаштовано осіб з інвалідністю позивачем згідно зі статтею 20 Закону № 875-ХІІ нараховані адміністративно-господарські санкції в розмірі 37 406 080,92 грн.

Згідно з пунктом 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. № 70, роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженим Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом.

Судом встановлено, що відповідачем сума адміністративно-господарських санкцій самостійно на обчислювалась та не сплачувалась.

Відповідачем створені робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю в структурних підрозділах (підсобний робітник 90 робочих місць, підсобний робітник та кур`єр - 40 робочих місць, підсобний робітник 23 робочих місця), що підтверджено наказами № 404 від 23.09.2016 р., № 429 від 30.09.2016 р., № 473-і від 31.05.2017 р. та № 480 від 07.06.2017 р.

У зв`язку зі збільшенням чисельності підприємства та створенням нових виробничих дільниць в діючих структурних підрозділах (ЦСО ЛПЦ-1700 та ЦСО ЛПЦ-3000) створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю: в грудні 2017 року створено 5 робочих місць за професією підсобний робітник наказом № 951 від 19.12.2017 р., наказом № 952 від 19.12.2017 р. створено 2 робочих місця за професією «підсобний робітник», наказом № 952-і від 19.12.2017 р. створено 83 робочих місця за професією «підсобний робітник».

Протягом 2018 року у зв`язку з заснуванням підприємством нових філій (філія № 3 у місті Кам`янське та філія № 4 у місті Авдіївка) та збільшенням чисельності працівників відповідачем створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю: наказом № 448 від 31.07.2018 р. створено 15 робочих місць за професією «підсобний робітник», наказом № 523 від 18.09.2018 р. створено 25 робочих місць за професією «підсобний робітник».

Протягом 2019 року у зв`язку зі початком роботи нових структурних підрозділів відповідачем створені робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю: наказом № 256/1 від 13.03.2019 р. створено 7 робочих місць за професією «підсобний робітник», наказом № 1380/1 від 15.10.2019 р. створено 10 робочих місць за професією «підсобний робітник».

Протягом 2020 року у зв`язку з заснуванням нових структурних підрозділів відповідачем створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю: наказом № 117 від 31.01.2020 р. створено 23 робочих місць за професією «підсобний робітник», наказом № П/100/02.03.2020/8 від 02.03.2020 р. створено 2 робочих місця за професією «підсобний робітник»; наказом № П/100/03.06.2020/5 від 03.06.2020 р. створено 2 робочих місця за професією «підсобний робітник», наказом № П/100/12.10.2020/6 від 12.10.2020 р. створено 3 робочих місця за професією «кур`єр».

Відповідачем з метою працевлаштування інвалідів щомісячно протягом 2020 р. надавались звіти до центрів зайнятості за місцем розташування підприємства та структурних підрозділів форми № 3-ПН про наявність вакансій, в тому числі для осіб з інвалідністю, зокрема до Державного центру зайнятості, Маріупольського міського центру зайнятості, Запорізького міського центру зайнятості, Авдіївського міського центру зайнятості та Кам`янського міського центру зайнятості.

Протягом 2020 року ТОВ «Метінвест-Промсервіс» розміщувались у засобах масової інформації (газета «Вісник Промсервіса») реклама із запрошенням для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідач у 2020 році приймав участь у заходах, які проводились Маріупольським міським центром зайнятості у напрямку працевлаштування осіб з інвалідністю, Запорізьким міським центром зайнятості, Авдіївським міським центром зайнятості, а також повідомляв громадські організації інвалідів щодо наявності на підприємстві вакансій для осіб з інвалідністю.

Запорізьким міським центром зайнятості, Маріупольським міським центром зайнятості, Криворізьким міськрайонним центром зайнятості, Авдіївським міським центром зайнятості, Кам`янським міським центром зайнятості підтверджено відсутність фактів відмови з боку адміністрації відповідача в працевлаштуванні осіб з інвалідністю в 2020 році.

Таким чином, відповідачем приймалися заходи з метою працевлаштування осіб з інвалідністю на вакантні посади.

Відповідно, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що оскільки відповідачем створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, виконано обов`язок щодо звітування своєчасно та в повному обсязі, то вважається, що такою особою вжито залежних від нього, передбачених законодавством, заходи для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто дії для недопущення господарського правопорушення. Враховуючи, що відповідачем здійснено всі залежні від нього заходи для забезпечення необхідної кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, то відсутні підстави для нарахування відповідачу адміністративно-господарських санкцій у розмірі 37 406 080,92 грн.

Частиною другою статті 20 Закону № 875-ХІІ передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Оскільки суд визнав протиправним нарахування відповідачу адміністративно-господарських санкцій в розмірі 37 406 080,92 грн., відсутні підстави для стягнення з відповідача пені за порушення термінів сплати таких адміністративно-господарських санкцій.

У спростування доводів апелянта суд зазначає, що в силу приписів Закону № 875-ХІІ на роботодавця покладається обов`язок зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю, проте такий обов`язок не супроводжується обов`язком займатись пошуком таких осіб для працевлаштування на створені робочі місця.

Такий обов`язок статтею 18 зазначеного Закону покладено на органи виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органи місцевого самоврядування, громадські організації інвалідів.

Нарахування адміністративно-господарських санкцій за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення. Такі санкції не можуть застосовуватися у разі відсутності необхідної кількості працевлаштованих інвалідів, якщо при цьому суб`єкт господарювання вжив усіх передбачених Законом № 875-ХІІ заходів для працевлаштування останніх, тобто коли у його діях відсутній склад правопорушення.

Ці ж обставини спростовують доводи апелянта стосовно того, що судом неправильно визначено предмет позову, адже нарахування адміністративно-господарських санкцій як виду відповідальності можливо лише за умови наявності складу правопорушення, якого в діях відповідача немає.

З огляду на вищезазначене, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідачем виконаний обов`язок, передбачений нормами чинного законодавства, зі створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно, в діях відповідача відсутній склад правопорушення, що обумовлює відсутність підстав для стягнення адміністративно-господарських санкцій.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2021 р. в справі № 280/3653/21 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2021 р. в справі № 280/3653/21 за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 14.02.2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.02.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко