Справа № 200/11070/21
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року Справа№200/11070/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Гуменному М.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сологуба С.А.,

представника відповідача-1 Троценко В.С.,

представника відповідача-1 МолібогиА.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Дружківської міської ради, Дружківського міського голови Григоренка Володимира Борисовича про визнання протиправними дії, визнання пленарного засідання таким, що не відбулось, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач-1), ОСОБА_1 (далі позивач-2) та ОСОБА_3 (далі позивач-3) звернулись до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Дружківської міської ради (далі-відповідач-1), Дружківського міського голови Григоренка Володимира Борисовича (далі -відповідач -2) про:

- визнання протиправними дії Дружківського міського голови Григоренка Володимира Борисовича по відкриттю та веденню пленарного засідання 11 сесії Дружківської міської ради VIII скликання 22 липня 2021 року;

- визнання пленарного засідання 11 сесії Дружківської міської ради VIII скликання, проведеного 22 липня 2021 року таким, що не відбулось;

- зобов`язання Дружківську міську раду повторно розглянути питання «Про внесення змін до Регламенту Дружківської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 26 травня 2021 року №8/10-3», автором якого був ОСОБА_1 , в порядку встановленому законом на повноважній сесії міської ради;

- зобов`язання Дружківську міську раду оприлюднити в порядку, визначеному ч.3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти рішень: «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_4 », «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів СлесаренкоН.Є.», «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету»;

- зобов`язання Дружківську міську раду повторно розглянути в порядку, встановленому законом, на повноважній сесії міської ради питань: «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_4 », «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів СлесаренкоН.Є.», «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету».

В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є депутатами Дружківської міської ради VІІІ скликання.

22 липня 2021 року Дружківським міським головою було проведено пленарне засідання11 сесії Дружківської міської ради VIII скликання.

Позивачі вважають дії Дружківського міського голови щодо відкриття та ведення пленарного засідання протиправними, пленарне засідання не повноважним та таким, що не створює правових наслідків, а прийняті рішення на такому засіданні такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

22 липня 2021 року в сесійні залі були присутні 17 депутатів та міський голова Дружківської міської ради. Однак, для визнання пленарного засідання повноважним необхідна участь не менше 18 депутатів. Оскільки наявність у міського голови права ухвального голосу не є підставою для врахування його під час визначення кворуму, дії міського голови щодо відкриття та подальшого ведення пленарного засідання є протиправними.

На пленарному засіданні було поставлено питання №17 «Про внесення змін до Регламенту Дружківської міської ради VІІІ скликання, затвердженого рішенням міської ради від 26.05.2021 №8/10-3»,автором якого є Островський П.В. Однак за результатом проведення голосування рішення не було прийняте. Зважаючи на те, що таке голосування відбувалось у незаконний спосіб, то й результати голосування є незаконними, а належним способом захисту порушеного права зобов`язання повторно розглянути дане питання.

Крім того, 13 квітня 2021 року групою депутатів, в тому числі позивачами, були подані депутатські звернення про внесення на розгляд проектів рішень: «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_4 », «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів СлесаренкоН.Є.», «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету». В депутатських зверненнях містилось прохання щодо невідкладного опублікування цих рішень на сайті Дружківської міської ради. Однак, в порушення положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти рішень не були оприлюднені. В подальшому, в ході розгляду питань порядку денного, вищезазначені питання були винесені на голосування, однак рішення не були прийняті. Позивачі вважають, оскільки проекти вказаних рішень не були оприлюднені, депутати ради не мали можливості належним чином ознайомитись з ними, що вплинуло на результати голосування.

Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

22 вересня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Дружківської міської ради(т.1 а.с. 62-65). Представник відповідача-1 заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що у пленарному засіданні ради приймало участь 18 осіб, а отже будь-які підстави вважати пленарне засідання неповноважним відсутні. Відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування» на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, тобто міський голова має такі ж повноваження реєструватись на пленарному засіданні та має право голосу, як і депутати місцевої ради.

Проект рішення «Про внесення змін до Регламенту Дружківської міської ради VІІІ скликання, затвердженого рішенням міської ради від 26.05.2021 №8/10-3», автором якого є Островський П.В, був включений до порядку денного та винесений на голосування, за результатом проведення якого проект не був підтриманий депутатами Дружківської міської ради. Жодних прав позивачів порушено не було.

Питання про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Полякова О.О., заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів СлесаренкоН.Є. та про звільнення керуючого справами виконкому ОСОБА_5 були винесені депутатом КовилінимД.В. Пропозиції депутата КовилінаД.В. не мають жодного відношення до вказаних у позовній заяві проектів рішень позивачів.

Представник відповідача-1 зауважив, що позивачами не доведено порушення їх прав та інтересів, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

07 жовтня 2021 року до суду надійшли додаткові пояснення відповідача -1 (т.1а.с. 86-89). Представник Дружківської міської ради зазначив, що позивачами не наведено жодних мотивів, яким чином порушено їх права як депутатів. Позивачі оскаржують лише ті питання, які не були підтримані на вказаному пленарному засіданні.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року справу було переведено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18 листопада 2021 року (т.1а.с. 90).

24листопада 2021 року до суду надійшли пояснення відповідача-1 (т.1а.с. 86-89). Представник Дружківської міської ради зазначив, що порушення, про які стверджують позивачі, мають бути реальним, стосуватись індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення. Відповідач-1 вважає, що позивачами не доведено, що внаслідок проведення спірногопленарного засідання Дружківської міської ради порушені права або інтереси, що належать безпосередньо позивачам.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року підготовче провадження по справі закрито, було призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11 січня 2022 року (т.2а.с. 78).

Представник позивачів та позивачі у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Повноважні представники відповідача-1 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належнім чином. 21 січня 2022 року до суду надіслав клопотання про розгляд справі без його участі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_2 є депутатом Дружківської міської ради VIII скликання Донецької області, що підтверджується посвідченням депутата міської ради №21(т.1а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 є депутатом Дружківської міської ради VIII скликання Донецької області, що підтверджується посвідченням депутата міської ради №24 (т.1а.с.15).

Позивач ОСОБА_6 є депутатом Дружківської міської ради VIII скликання Донецької області, що підтверджується посвідченням депутата міської ради №25 (т.1а.с.17).

За результатом засідання комісії з питань депутатської діяльності, законності та правопорядку від 21 липня 2021 року, оформленого протоколом № 8, комісією вирішено внести проекти рішень на розгляд пленарного засідання 11 сесії Дружківської міської ради VIII скликанняв порядку ч. 2 ст. 73 Регламенту Дружківської міської ради,зокрема:

«Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_4 »;

«Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_7 »;

«Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету»;

«Про внесення змін до Регламенту Дружківської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 26 травня 2021 року №8/10-3з урахуванням доповнень, схвалених робочою групою згідно з протоколом № 5» (т.1а.с. 199-202).

Вказані проекти рішень були включені до порядку денного пленарного засідання 11 сесії Дружківської міської ради VIII скликання, проведеного 22 липня 2021 року.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частин першої та третьої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Відповідно до статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною третьою статті 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Частиною першою статті 10 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України від 11.07.2002 № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі-Закон України № 93-IV) депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Статтею 3 Закону України № 93-IV передбачено, що депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України № 93-IV депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів».

Статтею 15 Закону України № 93-IV передбачено, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності. У разі виявлення порушення законності депутат місцевої ради має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів. Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради. У разі невжиття відповідних заходів посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та керівники правоохоронних і контролюючих органів, до яких звернувся депутат місцевої ради, несуть адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні та конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією та законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року у справі № 18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З аналізу наведених вимог законодавства слідує, що відповідні ради, а не окремі депутати, згідно зі статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а отже й наділені в силу передбачених законодавством випадках на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

Слід зазначити, що цією нормою регламентовано право депутата місцевої ради порушувати питання про перевірку діяльності виконавчих органів ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, брати участь у здійсненні контролю за виконанням рішень ради.

Право депутата на звернення до відповідних органів державної влади у випадку виявлення порушень законодавства України в даному випадку також може бути реалізовано відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Право захищати інтереси територіальної громади (або її окремих представників) в суді може бути реалізоване шляхом представництва.

Така правова позиція міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі № 911/2173/17, де зазначено, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не вбачається, що депутат місцевої ради уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Враховуючи викладене, депутат ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах, що нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Однак, з урахуванням викладеного суд зазначає, що спірним питанням у цій справі є повно важність пленарного засідання 11 сесії Дружківської міської ради VIII скликання, яке відбулось 22 липня 2021 року, та законність прийнятих на ній рішень.

Так, відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі за тестом Закон № 280/97-ВР), депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради.

Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Отже, оскільки вказаний спір стосується процедурних питань роботи міської ради, то позивачі мають право на звернення до суду з таким позовом.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 320/10422/15-а, від 26.09.2019 у справі № 320/9766/15-а, від 06.11.2019 у справі № 2340/3539/18, від 04.02.2020 у справі №320/7969/17.

Оцінюючи доводи та мотиви позову, суд зважає на наступне.

Статтею 46 Закону № 280/97-ВР визначено загальний порядок скликання та проведення сесій ради.

За приписами частини п`ятої статті 46 Закону № 280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до положень частини дванадцятої статті 46 Закону № 280/97-ВР сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Приписами частини четвертої статті 49 Закону № 280/97-ВР встановлено обов`язок депутата брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Частиною другою статті 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до Регламенту Дружківської міської ради (діючого на час спірних правовідносин), Дружківська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м.Дружківка та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування. Порядок роботи Дружківської міської ради, її органів та посадових осіб, засади формування, організації діяльності та припинення діяльності депутатських груп та фракцій у міській раді визначається Конституцією України, Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", іншими законодавчими актами України, Положенням про постійні комісії Дружківської міської ради та Регламентом.

Регламент Дружківської міської ради встановлює порядок підготовки і проведення сесій міської ради, її засідань, формування виконавчих та інших органів міської ради, визначає процедуру розгляду інших питань, віднесених до її повноважень, прийняття рішень, порядок здійснення контрольних функцій міської ради та є обов`язковим для виконання всіма депутатами, міським головою та виконавчими органами міської ради.

До прийняття Регламенту ради чергового скликання застосовується Регламент, що діяв у попередньому скликанні (т.1а.с. 205220).

Згідно статті 16 Регламенту, загальний склад Дружківської міської ради становить 34 депутати. Правомочний склад міської ради кількість депутатів, обраних до міської ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку, яка становить не менш як дві третини від загального складу ради. Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Відповідно до статті 22 Регламенту, пленарне засідання сесії міської ради відкриває, веде і закриває міський голова, а у випадках, передбачених частиною 2 статті 15 Регламенту, секретар ради. На початку кожного пленарного засідання сесії міської ради головуючий інформує депутатів про осіб, присутніх на засіданні, а також надає можливість депутатам, представникам депутатських груп та фракцій час до 3 хв. на проголошення заяв з невідкладних питань. Міська рада приймає цю інформацію «до відома» без обговорення.

Стаття 23 Регламенту визначає, що кількість депутатів, присутніх на засіданні міської ради, визначається тільки за результатами реєстрації. Реєстрація депутатів під розпис починається перед початком кожного засідання сесії і проводиться до його закінчення.

Позивачі, депутати Дружківської міської ради VIII скликання, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , наполягають на тому, що з огляду на відсутність необхідної кількості депутатів, одинадцята сесія Дружківської міської ради восьмого скликання від 22липня 2021року була неповноважною, в результаті чого було прийнято ряд незаконних рішень.

У якості підстав для визнання пленарного засідання неповноважним, позивачі визначають відсутність кворуму на початок відкриття пленарного засідання, а також непроведення реєстрації депутатів до початку пленарного засідання.

Судом встановлено, що загальна кількість депутатів Дружківської міської ради становить 34 депутати.

Як зазначають позивачі та не заперечують відповідачі, на момент відкриття пленарного засідання 22липня 2021 року одинадцятої сесії Дружківської міської ради VIII скликання прибуло 17 депутатів, з необхідних 18 депутатів.

Вказані обставини також підтверджуються наявним у справі листом реєстрації отримання персональної електронної картки для голосування міським готовою та депутатами міської ради VIII скликання 22 липня 2021 року (т. 1 а.с. 85) та протоколом відкритого пленарного засідання одинадцятої сесії міської ради VIII скликання від 22 липня 2021 року (т.1а.с. 69-80).

З протоколу відкритого пленарного засідання одинадцятої сесії міської ради VIII скликання від 22липня 2021 року вбачається наступне:

Пленарне засідання одинадцятої сесії міської ради VIII скликання відкриває та проводить міський голова ОСОБА_8 .

Звучить Гімн України.

Для організаційної роботи сесії обираєтьсясекретаріат.

Депутат ОСОБА_9 вносить пропозицію включити до порядку денного проекти рішень, серед інших:

«Про звільнення заступника міського голови ОСОБА_4 »,

«Про звільнення заступника міського голови ОСОБА_7 »,

«Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету ОСОБА_5 »

Підсумки голосування: за-18, проти-0, утрималися-0. Процедурне рішення прийнято.

Вказані проекти рішень були включені до порядку денного під номерами 42, 43 та 44.

Проект рішення «Про внесення змін до Регламенту Дружківської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 26 травня 2021 року №8/10-3» був внесений до порядку денного під номером 17.

За результатами голосування по проектам рішень «Про звільнення заступника міського голови ОСОБА_4 », «Про звільнення заступника міського голови СлесаренкоН.Є.», «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету ОСОБА_5 » були наступні підсумки: за-0, проти-18, утрималися-0. Рішення не прийняті.

За результатами голосування по проекту рішення «Про внесення змін до Регламенту Дружківської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 26 травня 2021 року №8/10-3» були наступні підсумки: за-2, проти-16, утрималися-0. Рішення не прийнято.

За змістом частини четвертоїстатті 42 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова, серед іншого, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Відповідно до приписів частини 12 статті 46 Закону № 280/97-ВРсесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону № 280/97-ВРсільський, селищний, міський голова не може бути депутатом будь-якої ради, суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, в тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Приписами частини 4 статті 49 Закону № 280/97-ВР встановлено обов`язок депутата брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Частиною другою статті 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Так, згідно з викладеними приписами законодавчих норм, сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради, не враховуючи міського голову.

Наявність кворуму під час відкриття сесії встановлюється головуючим за результатами реєстрації депутатів, яка проводиться перед початком ранкового і вечірнього засідання сесії.

Також головуючому надано право перенесення пленарного засідання сесії міської ради на інший час, якщо на початку чи в ході пленарного засідання сесії міської ради буде встановлено, що в його роботі бере участь половина чи менше половини депутатів від загального складу ради.

Під час слухання справи судом було встановлено, що в пленарному засіданні 11 сесії Дружківської міської ради VIII скликання, проведеного 22 липня 2021 року, приймало участь 17 депутатів, в той час як мінімальна необхідна кількість для поважної сесії раді є 18 депутатів ((34:2 )+ 1).

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженнями позивачів, що відповідачем -2 під час відкриття та проведення пленарного засідання одинадцятою сесії ради від 22 липня 2021 року були порушенні приписи частини 12 статті 46 Закону № 280/97-ВР в частині необхідної кількості депутатів.

Відповідач 2 не мав враховувати себе під час підрахунку осіб, оскільки стаття 46 статті 46 Закону № 280/97-ВР такого права не передбачає і має чітке визначення коло осіб. Таким чином, на час відкриття пленарного засідання для наявності кворуму не вистачало присутності одного депутата.

При цьому суд зазначає, що саме для процедури голосування відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВРна пленарному засіданні 11 сесії Дружківської міської ради VIII скликання, проведеного 22 липня 2021 року, була достатня кількість голосів, оскільки особа відповідача-2 має бути врахована відповідно до наведеної норми.

Разом з тим, що судом були встановлені порушення щодо повноважного кворуму, першочерговим питанням у цій справі є також наявність порушеного права позивачів у цьому спорі.

Оскільки позивачі не зазначають про порушення порядку скликання сесії ради, з`ясуванню підлягає питання наявності порушеного права позивачів, виходячи з заявлених позовних вимог про визнання неповноважною спірної сесії ради.

Частиною другою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні та конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією та законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес"означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення.

В аспекті викладеного суд зазначає, що спірним питанням у цій справі є повноважність пленарного засідання сесії міської ради та правомірність голосування на ньому.

ДепутатиДружківської міської ради ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які є позивачами у справі, наполягають на тому, що з огляду на відсутність необхідності кількості депутатів, пленарне засідання VІІІ сесії 11 скликання Дружківської міської ради від 22липня 2021 року було неповноважним.

Під час слухання справи позивачі зазначали, що вони є депутатами міської ради, і що розгляд проектів рішень, під їх авторством на пленарних засіданням зачіпає їх права та інтереси саме як депутатів.

Суд зазначає, що встановлені обставини не вказують на порушення конкретних індивідуальних прав позивачів, як депутата унаслідок проведення спірного пленарного засідання сесії ради.

Правовий статус депутата міської ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена міської ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені приписами Конституції України, Законом №280-97/ВР та Законом №93-IV, відповідно до яких депутат міської ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних із його депутатською діяльністю.

Саме у такий спосіб депутат міської ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

При цьому суд зазначає, що авторами проектів рішень «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_4 », «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів СлесаренкоН.Є.», «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету», «Про внесення змін до Регламенту Дружківської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 26 травня 2021 року №8/10-3» були саме позивачі. Вказані проекти були включені до порядку денного пленарного засідання 11сесії Дружківської міської ради VІІІскликання від 22 липня 2021 року.

Таким чином, позивачі фактично реалізували у належний спосіб надане їм право на участь у діяльності ради і суд зауважує, що в даному випадку відповідачами по справі вказане право обмежено не було.

При цьому, як було вже встановлено судом, під час голосування на спірному пленарному засіданні за зазначені проекти рішень позивачів, була достатня кількість голосів, з урахуванням голосу голови, для проведення голосування.

Відповідно до протоколу пленарного засідання, за результатами голосування по проектам рішень «Про звільнення заступника міського голови ОСОБА_4 », «Про звільнення заступника міського голови ОСОБА_10 », «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету ОСОБА_5 » були наступні підсумки: за-0, проти-18, утрималися-0. Рішення не прийняті.

Таким чином, суд зазначає, що навіть при 100 відсотковій явці всіх депутатів ради на пленарне засідання і прийнятті їх участі у голосуванні, результати голосування були б незмінні, оскільки 18 депутатів проголосували «проти», що є більшістю від всього складу ради.

Аналогічного висновку суд доходить, оцінюючи результати голосування по проекту рішення «Про внесення змін до Регламенту Дружківської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 26 травня 2021 року №8/10-3», оскільки 100 відсоткова явка з урахуваннямрозподілу голосів (проти-16, 2 утримались, за-0) не змогла б змінити результат голосування.

На підставі викладеного суд зазначає, що відсутність належного кворуму в одній особі не є достатньою підставою для визнання судом неповноважним засідання і перегляду результатів голосування на ньому, враховуючи достатню кількість голосів та результати такого голосування.

Стосовно посилань позивачів на відсутність оприлюднення проектів рішень відповідно до ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 15 вказаного Закону проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Під час розгляду справи стороною відповідача-1 було визнано, що вказані проекти рішень не були оприлюднені до моменту пленарного засідання ради від 22 липня 2021 року.

Оцінюючи вказане порушення, суд виходить з його обґрунтованості тадостатностітакої підстави для скасування результатів голосування по вказаним проектам.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Частина 4 статті 15 «Про доступ до публічної інформації» дійсно покладає обов`язок оприлюднення проектів рішень органів місцевого самоврядування не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Разом з тим, суд зазначає, що вказані проекти рішень були прийняті на засідання комісії з питань депутатської діяльності, законності та правопорядку від 21 липня 2021 року, оформленого протоколом № 8, за ініціативою позивача ОСОБА_1 ,тобто за один день до дати їх розгляду, що в свою чергу зробило неможливим виконання вимог ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» в частині дотримання відповідачем-1строків публікації.

Крім того, відповідно до протоколу пленарного засідання, вказані проекти були внесені депутатом ОСОБА_11 до порядку денного під час самого пленарного засідання. Суд вважає, що позивачі не навели суду жодних аргументів, які б свідчили, що відсутність публікації вказаних проектів рішень мала вплив на волевиявлення депутатів Дружківської міської радиVIII скликання під час голосування за них.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з того, що порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. Помилковим є трактування повноважності сесії міської ради через призму присутності на її пленарному засіданні депутатів міської ради безпосередньо до рішень, які ухвалила ця рада на своєму пленарному засіданні під час сесійного періоду. Тобто правова оцінка того, чи дотримано вимог закону щодо кворуму на пленарному засіданні могло бути одним з аспектів правової оцінки рішення, яке ухвалила міської рада на пленарному засіданні під час певної сесії.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного суду від 24 лютого 2021 року по справі № 607/8188/17.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.2ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що позовні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Дружківської міської ради, Дружківського міського голови Григоренка Володимира Борисовича про:

- визнання протиправними дії Дружківського міського голови Григоренка Володимира Борисовича по відкриттю та веденню пленарного засідання 11 сесії Дружківської міської ради VIII скликання 22 липня 2021 року;

- визнання пленарного засідання 11 сесії Дружківської міської ради VIII скликання проведеного 22 липня 2021 року таким, що не відбулось;

- зобов`язання Дружківську міську раду повторно розглянути питання «Про внесення змін до Регламенту Дружківської міської ради VIII скликання,затвердженого рішенням міської ради від 26 травня 2021 року №8/10-3» автором якого був ОСОБА_1 , в порядку, встановленому законом на повноважній сесії міської ради;

- зобов`язання Дружківську міську раду оприлюднити в порядку визначеному ч.3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти рішень: «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_4 », «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_7 », «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету»;

- зобов`язання Дружківську міську раду повторно розглянути в порядку встановленому законом на повноважній сесії міської ради питання: «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_4 », «Про звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_7 », «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету`не є обґрунтованим та задоволенню не підлягають.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Дружківської міської ради, Дружківського міського голови Григоренка Володимира Борисовича про визнання протиправними дії, визнання пленарного засідання таким, що не відбулось, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 21 січня 2022 року.

Повний текст рішення складено 31 січня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.І. Грищенко