Справа № 140/7052/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 140/7052/21 пров. № А/857/23067/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року (головуючий суддя Ксензюк А.Я., м.Луцьк) у справі №140/7052/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Сільськогосподарське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

13.07.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (відповідач-1), Луцької міської ради (відповідач-2) про:: визнання протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Волинській області щодо затвердження проекту землеустрою відведення ОСОБА_1 для ведення одноосібного селянського господарства земельної ділянки загальною площею 2,00 га, кадастровий номер :04:000:0831 за рахунок земель, що перебувають у державній власності, знаходиться в постійному користуванні Сільськогосподарського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра» (СГТОВ «Деметра») і розташована на території Жидичинської ОТГ Луцького (раніше - Ківерцівського) району Волинської області; зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Волинській області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки шляхом безоплатної передачі у власність для ведення одноосібного селянського господарства, площею 2,00 га, кадастровий номер :04:000:0831 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, знаходиться в постійному користуванні СГТОВ «Деметра» і розташована на території Жидичинської ОТГ Луцького (раніше - Ківерцівського) району Волинської області; у випадку, якщо земельна ділянка площею 2,0 га з кадастровим номером :04:000:0831 на момент розгляду справи вже буде перебувати у власності Луцької територіальної громади - зобов`язати Луцьку міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки шляхом безоплатної передачі у власність для ведення одноосібного селянського господарства, площею 2,00 га, кадастровий номер :04:000:0831 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, знаходяться в постійному користуванні СГТОВ «Деметра» і розташована на території Жидичинської ОТГ Луцького (раніше - Ківерцівського) району Волинської області.

Позов обґрунтовує тим, що у зв`язку з неотриманням у місячний термін відмови ГУ Держгеокадастру у Волинській області за заявою від 14 грудня 2020 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою бажаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він 03 лютого 2020 року надіслав відповідачу повідомлення про розроблення вищевказаного проекту. Волинською регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» Турійського районного виробничого відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:000:0831, що розташована на території Жидичинської об`єднаної територіальної громади (ОТГ) Ківерцівського району Волинської області (біля с.Озерце, Ківерцівського району, Волинської області). В травні 2020 року він звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Однак ГУ Держгеокадастру у Волинській області, незважаючи на встановлений статтею 122 Земельного кодексу України (ЗК України) двотижневий термін для прийняття рішення, не прийняло жодного із рішень - ні про затвердження проекту землеустрою, ні про відмову у його затвердженні.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що порушено його право на безоплатне отримання вказаної земельної ділянки. Вказує, що у зв`язку з процесом передачі земельних ділянок державної у комунальну власність існує ймовірність, що на момент розгляду даної позовної заяви земельна ділянка площею 2,0 га з кадастровим номером :04:000:0831 вже буде перебувати у власності Луцької територіальної громади.

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області подало відзив на апеляційну скаргу (вх № К-4111/22 від 03.02.2022) в якій просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Луцька міська рада теж скористалась правом і подала відзив на апеляційну скаргу (вх. № К-4973/22 від 09.02.2022). Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою від 14 грудня 2020 року (вх.№Х-12142/0/94-20 від 16 грудня 2020 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Жидичинської ОТГ, біля с.Озерце, Ківерцівського району, Волинської області у межах норм безоплатної приватизації. До заяви позивач додав, зокрема, графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, а також нотаріально посвідчену заяву СГТОВ «Деметра» про надання згоди на вилучення із користування частини земельної ділянки для надання у власність ОСОБА_1

03 лютого 2021 року позивач, на підставі абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України, надіслав на адресу відповідача повідомлення про розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки.

За замовленням позивача Волинською регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» Турійського районного виробничого відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру виготовлено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована: Жидичинська сільська рада Ківерцівського району Волинської області 072188500:04:000.

Земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера :04:000:0831, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру НВ-021 від 14 травня 2021 року.

25 травня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку (штрихкодовий ідентифікатор 682) до ГУ Держгеокадастру у Волинській області заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером :04:000:0831 для ведення особистого селянського господарства. До заяви позивач додав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Вказану заяву відповідач зареєстрував 31 травня 2021 року №Х-1877/0/94-21.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 06 січня 2021 року №18-3-0.3-110/2-21 направлено запит до Луцької територіальної громади (Жидичинської ОТГ Ківерцівського району) про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, на підставі якого земельна ділянка може бути передана у власність, для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 , а саме просили перевірити бажане місце розташування земельної ділянки на відповідність затвердженому генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній і землевпорядній документації, розробленій на місцевому рівні, якими обґрунтовуються довгострокові стратегії планування та забудови територій населеного пункту і розвитку відповідної територіальної громади, а також висловити у найкоротший термін, з дня отримання запиту, позицію щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області листами від 02 червня 2021 року №Х-12142/0-1269/0/952-24 та від 04 червня 2021 року №Х-1877/0-1751/0/95-21 повідомило позивача про відсутність повноважень щодо розпорядження бажаною до відведення земельною ділянкою посилаючись на розділ Х перехідних положень Земельного кодексу України, який доповнено пунктом 24 згідно Закону України №1423-ІХ від 28 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин». А тому позивачу рекомендовано звернутися до територіальної громади за місцем розташування земельної ділянки.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (ЗК України) та Законом України від 22 травня 2003року №858-IV «Про землеустрій».

Відповідно до підпункту «б» частини першої статті 81 ЗК України однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна передача із земель державної і комунальної власності.

За змістом частин першої другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Підпунктом «а» частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення селянського господарства в розмірі не більше 2,00 гектара.

Відповідно до підпункту «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

На підставі підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року №308 (у редакції наказу Держгеокадастру від 20 листопада 2020 року 353), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Волинської області.

Наведені вище норми законодавства дають підстави для висновку, що відповідач має виключні повноваження на вирішення питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою.

Статтею 118 ЗК України встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частинами шостою - сьомою статті 118 ЗК України (в редакції чинній на момент подання заяви про надання дозволу на розроблення проект землеустрою) встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України (в редакції чинній на момент подання заяви про затвердження проекту землеустрою) встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою може бути розроблено на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам, чи якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання такий орган не надав дозволу або мотивовану відмову у його наданні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-IX від 28 квітня 2021 року, який набрав чинності 27 травня 2021 року, розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради. Землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради. Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади про викуп для суспільних потреб земельних ділянок приватної власності, прийняті до дня набрання чинності цим пунктом, є чинними, а заходи щодо відчуження таких земельних ділянок здійснюються органами, визначеними статтями 8 і 9 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності». Особи, які отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зазначені у підпункті «е» цього пункту, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. До 1 січня 2023 року зазначені землі та земельні ділянки не можуть бути передані у власність та користування будь-яким іншим особам, крім тих, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (крім передачі їх для розміщення об`єктів, передбачених статтею 15 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності"). У разі якщо до 1 січня 2023 року такі земельні ділянки не передані у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, такі земельні ділянки переходять у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Спірна земельна ділянка відноситься до земель природо-заповідного фонду, які згідно пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України не переходять у комунальну власність територіальних громад. Розпорядження такими землями здійснює держава в особі відповідних органів державної влади.

Так, на підставі державного акту на право постійного користування землею від 07 квітня 2000 року ІІ-ВЛ000058 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельні ділянки кадастровий номер :04:000:0816 площею 277.7529 га та кадастровий номер :04:000:1923 площею 34,2471 га (разом 312 га).

Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вказаних земельних ділянок зареєстровано право постійного користування за СГТОВ «Деметра», яке на даний час не є припиненим.

Указом Президента України від 22 лютого 2010 року №203/2010 «Про створення Ківерцівського Національного природного парку «Цуманська пуща» територію сільськогосподарського підприємства у формі ТзОВ «Деметра» (312 га) включено до території національного природного парку «Цуманська пуща» без вилучення.

13 червня 2016 року Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації на підставі статті 53 Закону України «Про природо-заповідний фонд України» та Указу Президента України від 22 лютого 2010 року №203/2010 СГТОВ «Деметра» видано охоронне зобов`язання на земельну ділянку площею 312 га (тобто земельні ділянки кадастровий номер :04:000:0816 та кадастровий номер :04:000:1923).

Разом з тим, згідно з інформацією Публічної кадастрової карти, земельну ділянку кадастровий номер :04:000:1923 площею 34,2471 га поділено. На її місці утворено 12 нових земельних ділянок, в тому числі і спірну земельну ділянку кадастровий номер :04:000:083, на яку претендує позивач.

Отже, спірна земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0831 входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :04:000:1923 площею 34,2471 га, наданої в постійне користування СГТОВ «Деметра», яка в свою чергу Указом Президента України від 22 лютого 2010 року №203/2010 включена до території Національного природного парку «Цуманська пуща» без вилучення.

Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки кадастровий номер :04:000:1923 площею 34.2471 га є Ківерцівська районна державна адміністрація.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про природо-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

За змістом статей 43, 44 ЗК України, землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Відповідно до пункту г) частини четвертої статті 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

Апеляційний суд вказує, що земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0831 відноситься до земель природо-заповідного фонду, а тому не може бути передана у приватну власність, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ГУ Держгеокадастру у Волинській області правомірно не затверджено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0831 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Жидичинської ОТГ та надання її у власність.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 140/7052/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний