Справа № 360/4951/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року справа №360/4951/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року (повне судове рішення складено 20 жовтня 2021 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/4951/21 (суддя в І інстанції Ірметова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонський області (далі ГУ ПФУ в Херсонський області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 26.07.2021 позивач звернувся до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (розташований у м. Сватове Луганської області) із заявою на призначення пенсії за віком по Списку 1 як особа, яка має пільговий стаж роботи за Списком 1 понад 10 років (періоди роботи з 19.05.1989 по 20.05.1989 на шахті імені Вахрушева виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» на посаді електрослюсаря підземного, з 19.08.1991 по 01.04.1993 на шахті імені 23 з`їзду КПРС на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, з 19.01.2010 по 22.03.2017 на шахті № 81 «Київська» Державного підприємства «Ровенькиантрацит» (після реорганізації - шахтоуправління «Ровеньківське» ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, а також періоди навчання у середньому професійно-технічному училищі № 77 м. Ровеньки з 01.09.1988 по 17.05.1989 та проходження строкової військової служби з 24.05.1989 по 08.06.1991) та досягла пенсійного віку (на момент подання заяви його вік складав 50 років).

Проте, рішенням від 02.08.2021 №60 ГУ ПФУ в Херсонській області відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком 1 через відсутність у позивача права на зазначений вид пенсії, (страховий стаж згідно з даними відповідача склав 26 років 00 місяців 14 днів, в тому числі пільговий стаж - 06 років 06 місяців 14 днів за період роботи з 19.01.2010 по 22.03.2017).

До пільгового стажу відповідачем не враховано періоди роботи з 19.05.1989 по 20.05.1989 на шахті імені Вахрушева виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» на посаді електрослюсаря підземного, з 19.08.1991 по 01.04.1993 на шахті імені 23 з`їзду КПРС на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, період навчання у середньому професійно-технічному училищі № 77 м. Ровеньки з 01.09.1988 по 17.05.1989; період проходження строкової військової служби з 24.05.1989 по 08.06.1991 через відсутність документів, які підтверджують мою роботу повний робочий день на пільгових умовах та документів про проведення атестації робочих місць.

Отже, на підставі викладеного позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 02.08.2021 №60 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком за Списком 1 відповідно до ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком 1 з 30.04.2021 відповідно до ст. 114 Закону № 1058-IV, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком 1 періоди роботи:

з 19.05.1989 по 20.05.1989 на шахті імені Вахрушева виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» на посаді електрослюсаря підземного;

з 19.08.1991 по 01.04.1993 на шахті імені 23 з`їзду КПРС на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею;

період навчання у середньому професійно-технічному училищі № 77 м. Ровеньки з 01.09.1988 по 17.05.1989;

період проходження строкової військової служби з 24.05.1989 по 08.06.1991.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги фактично зазначені доводи, аналогічні висловленим у позовній заяві. Позивач наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповнені трудової книжки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без змін.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

26.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян (№ 10) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 та надав наступні документи: паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ровеньківським MB УМВС України в Луганській області 17.02.2001, картку фізичної особи-платника податків, військовий квиток НОМЕР_2 , диплом НОМЕР_3 , трудову книжку НОМЕР_4 , дата заповнення 20.05.1989, посвідчення № 1005 про підвищення кваліфікації за спеціальністю електрослюсар підземний, видане відокремленим підрозділом «Шахта № 81 «Київська» 01.04.1993, довідку від 26.07.2021 №930- про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи (а.с.35,36).

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто ГУ ПФУ в Херсонській області та 02.08.2021 прийнято рішення № 60 про відмову у призначенні пільгової пенсії за списком №1 відповідно до п.п.1 пункту 2 ст.114 Закону № 1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (а.с.56). В обґрунтування рішення зазначено, що зарахувати до страхового стажу період роботи з 19.08.1991 по 01.04.1993 підстав не має, оскільки відсутня дата наказу при прийняття на роботу. Страхового стажу підтверджено документами 26 років 00 місяців 14 днів, робота за списком №1 - 6 років 6 місяців 13 днів. З наданими документами ОСОБА_1 буде мати право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 зі зниженням пенсійного віку на 6 років, тобто після досягнення 54 років з 30.04.2025.

Згідно алгоритму розрахунку пенсії за віком, періоди з 01.09.1988 по 17.05.1989 - навчання зараховано до страхового стажу (8 місяців 17 днів), з 19.05.1989 по 20.05.1989 - не враховано до пільгового стажу (2 дні), з 24.05.1989 по 08.06.1991 - військова служба зараховано до страхового стажу (2 роки 15 днів), з 19.08.1991 по 01.04.1993 - не зараховано до страхового стажу (а.с.55).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (стаття 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Аналізуючи зазначені норми суд зазначає, що основними умовами призначення пенсії за віком на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1, а саме для чоловіків є:

- досягнення 50 років;

- стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Дослідивши матеріали справи - трудову книжку позивача, розрахунок стажу роботи, суд встановив, що до розрахунку пенсії за віком, відповідачем включено періоди роботи позивача з 01.09.1988 по 17.05.1989 - навчання зараховано до страхового стажу (8 місяців 17 днів), з 19.05.1989 по 20.05.1989 - не враховано до пільгового стажу (2 дні), з 24.05.1989 по 08.06.1991 - військова служба зараховано до страхового стажу (2 роки 15 днів), з 19.08.1991 по 01.04.1993 - не зараховано до страхового стажу. Страховий стаж роботи склав - 26 років 00 місяць 14 днів.

Відповідно до записів трудової книжки позивача він у спірні періоди: з 01.09.1988 по 17.05.1989 навчався в СПТУ №77 за спеціальністю електрослюсар підземний, з 19.05.1989 по 20.05.1989 прийнято на шахту імені Вахрушева виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» підземним електрослюсарем 3 розряду, з 24.05.1989 по 08.06.1991 проходження служби у Радянській армії, з 19.08.1991 по 01.04.1993 прийнято на шахту імені 23 з`їзду КПРС електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем (а.с.13-17).

Позивач вважав, що дані періоди роботи повинні бути зараховані до стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 19.05.1989 по 20.05.1989 на шахті імені Вахрушева виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» на посаді підземного електрослюсаря 3 розряду.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно Постанови Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», затвердженого постановою Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 (чинний на період роботи з 19.05.1989 по 20.05.1989), Розділ I. Гірничі роботи пункт 1 Видобування вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, слюди, солі та інших рудних і нерудних копалин підземним способом. Будівництво шахт та рудників. Будівництво метрополітенів та інших підземних споруд.

Всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземної телефонного зв`язку і т. д.).

Тобто, право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1 мають працівники, які зайняті повний робочий день під землею.

Як вбачається з трудової книжки позивача, він працював на посаді підземного електрослюсаря 3 розряду, але у трудовій книжці відсутній запис саме щодо зайнятості його повний робочий день під землею.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Оскільки в трудовій книжці позивача відсутній запис щодо зайнятості позивача повний робочий день під землею у спірний період, позивач для підтвердження даного факту мав надати до пенсійного органу уточнюючі довідки підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи та пенсійної справи, позивач не надав до пенсійного органу та до суду уточнюючі довідки для підтвердження пільгового стажу у зазначений період його роботи, а тому відсутні підстави для зарахування періоду його роботи з 19.05.1989 по 20.05.1989 на шахті імені Вахрушева виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» на посаді підземного електрослюсаря 3 розряду до пільгового стажу.

Слід зазначити, що позивач не позбавлений права повторного звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії та подання уточнюючих довідок для підтвердження пільгового стажу 19.05.1989 по 20.05.1989 на шахті імені Вахрушева виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» (повний робочий день під землею). У разі надання відповідних уточнених довідок характеру роботи, зазначений період може бути зарахований до пільгового стажу.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання в СПТУ №77 з 01.09.1988 по 17.05.1989, та службу у Радянській армії.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Також відповідно до частини першої статті 8 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з трудової книжки позивача, у період з 01.09.1988 по 17.05.1989 він навчався в СПТУ № 77 за спеціальністю електрослюсар підземний та здобув відповідну кваліфікацію, що також підтверджується дипломом № 128425 (а.с.18).

Враховуючи положення статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», позивач має право на зарахування вищезазначеного періоду навчання до його пільгового стажу у разі, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до трудової книжки позивач після закінчення навчання з 19.05.1989 по 20.05.1989 працював підземним електрослюсарем 3 розряду.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що оскільки період роботи позивача з 19.05.1989 по 20.05.1989 на шахті імені Вахрушева виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» на посаді підземного електрослюсаря 3 розряду протягом повного робочого дня на підземних роботах записом у трудовій книжці не підтверджено, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності відповідного запису не надано, період навчання та служба у Радянській Армії з 24.05.1989 по 08.06.1991 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Щодо не включення відповідачем до страхового стажу позивача період роботи з 19.08.1991 по 01.04.1993 на шахті імені 23 з`їзду КПРС електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем, у зв`язку з відсутністю дати наказу при прийняття на роботу.

Наказом Міністерства праці України за № 58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Слід звернути увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового (пільгового) стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Дослідженням трудової книжки ( НОМЕР_5 ) позивача встановлено, що у ній наявні всі необхідні записи щодо роботи позивача з 19.08.1991 по 01.04.1993 на шахті імені 23 з`їзду КПРС електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем.

Відтак, при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу, а також до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи позивача з 19.08.1991 по 01.04.1993 на шахті імені 23 з`їзду КПРС електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем.

Суд зазначає, що на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивачу виповнилось 50 років, страховий стаж позивача складає 26 років 00 міс 14 днів, але згідно розрахунку його стажу та встановлених судами обставин, пільговий стаж позивача складає 6 років 6 місяців 13 днів, що є не достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Навіть з урахуванням за Списком 1 періоду роботи позивача з 19.08.1991 по 01.04.1993 на шахті імені 23 з`їзду КПРС електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем, цього пільгового стажу (менше 10 років) не достатньо для призначення пенсії за ст. 114 Закону № 1058.

З урахуванням зазначеного, місцевий суд дійшов правильного висновку, що рішення відповідача від 02.08.2021 №60 про відмову в призначенні пенсії позивачу є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи наведене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у спірних правовідносинах не встановлено порушення відповідачем прав позивача, тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року в справі № 360/4951/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 15 лютого 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук