Справа № 607/2551/22
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15.02.2022 Справа №607/2551/22 Провадження № 2-а/607/206/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

11.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, ч. 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Така правова позиція щодо поважності причин пропуску строку неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 320/3307/21, від 19.10.2021 у справі № 380/2968/20, від 21.12.2020 у справі № 580/1020/19.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не зазначає про дату отримання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАВ № 579741 від 21.11.2021.

Разом з тим копія оскаржуваної постанови містить відмітку про те, що вона була надіслана 26.11.2021 за вих. № 9835/6. Також з конверту, який був долучений до позовної заяви, вбачається, що поштове відправлення, скероване ГУНП в Тернопільській області на адресу ОСОБА_1 , було прийнято АТ «Укрпошта» 07.12.2021, про що свідчить штамп, який наявний на такому конверті. З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 11.02.2022, тобто більше, ніж через два місяці з дня направлення йому поштового відправлення з копією постанови серії БАВ № 579741 від 21.11.2021.

Вказані обставини в сукупності дають підстави вважати, що десятиденний строк звернення до суду з позовною заявою щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пропущений.

При цьому під час подання до суду вказаного позову ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску цього строку зазначив, що поштове відправлення, у якому була копія оскаржуваної постанови, було вручено не йому особисто, а його батькові, а тому ОСОБА_1 не був обізнаний про надходження копії постанови та випадково знайшов її у своєму помешканні через тривалий час.

Разом з тим за загальним правилом процесуального судочинства вважається, що поштове відправлення вручено адресату у разі його одержання будь-яким повнолітнім членом сім`ї адресата, який проживає разом з ним. Вказані обставини свідчать про те, що з моменту отримання поштового відправлення батьком ОСОБА_1 таке відправлення вважається врученим належним чином і останньому.

Крім цього, зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 зазначає про те, що працівниками патрульної поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, однак з такою постановою він був не згідний, а тому відмовився від її підпису та копія постанови про накладення адміністративного стягнення вручена йому не була. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесення відносно нього працівниками патрульної поліції постанови про накладення адміністративного стягнення та не був позбавлений можливості ініціювати отримання копії такої постанови з метою її оскарження або отримати інформацію про її направлення на його поштову адресу.

Так само і відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного доходжу висновку, що позивачем не зазначено жодних поважних причин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. За таких підстав вважаю, що поважність причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про оскарження постанови серії БАВ № 579741 від 21.11.2021 не доведена належними та допустимим доказами, а тому приходжу до висновку, що такі підстави є неповажними, а відтак строк звернення до суду з даним позовом за вказаних позивачем підстав поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак позивач ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали має право звернутись до суду, вказавши інші підстави для поновлення строку звернення з цим позовом, із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Керуючись ст. 121-123, 171, 242, 248, 256, 286 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Марциновська