Справа № 240/796/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року м. Житомир справа № 240/796/21

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні в справі за позовом ОСОБА_1 до Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області про визнання протиправними дій,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області про визнання протиправними дій.

Визнано протиправною бездіяльність Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.09.2020 в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,9915 га для ведення особистого селянського господарства, на території Меленецького старостинського округу Любарська селищна рада, Любарського району, Житомирської області.

Зобов`язано Любарську селищну раду Любарського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2020 в частині вимог про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,9915 га для ведення особистого селянського господарства, на території Меленецького старостинського округу Любарська селищна рада, Любарського району, Житомирської області, та прийняти рішення по вказаній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою (враховуючи уточнену від 06.12.2021) в порядку ст. 383 КАС України у якій просить визнати бездіяльність Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області неправомірною щодо не виконання рішення суду повторно розглянути заяву від 11.09.2020 в частині вимог надання дозволу на замовлення проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, застосувати ефективний спосіб виконання рішення суду та про встановлення судового контролю у даній справі.

Частиною 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України та ч.5 ст.383 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

На виконання рішення суду у справі №240/796/21 Житомирським окружним адміністративним судом позивачу 03 грудня 2021 року видано виконавчі листи.

Як вбачається із копії протоколу поіменного голосування по підрахунку результатів на 18 сесії Любарської селищної ради VIIIскликання 26.11.2021 по питанню "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності ОСОБА_1 " рішення не прийнято.

Не погоджуючись з такими діями відповідача на виконання рішення суду, позивач звернувся до суду із заявою у порядку ст.383 КАС України та просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

З системного аналізу вищезазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

В даному випадку позивач звернувся до суду із вимогами в порядку статті 383 КАС України, обґрунтовуючи необхідність застосування судом окремої ухвали з підстав визнання бездіяльності неправомірною щодо не виконання рішення суду при повторному розгляді заяви.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що при встановленні неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності та/або дії, її фактичні підстави, а також шкідливість/протиправність для прав та інтересів заінтересованої особи.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

При цьому, рішення суду може виконуватись як у добровільному, так і у примусовому порядку.

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Позивачем не було надано суду доказів звернення виконавчого листа до примусового виконання в органи виконавчої служби.

Слід зазначити, що статті 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Разом з цим, підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

У той же час, позивач не наводить жодних доказів й достатніх обґрунтувань протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

Позивачем до заяви про встановлення судового контролю було долучено протокол голосування за змістом якого його звернення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою було розглянуто на сесії селищної ради, однак проект рішення з цього питання не було прийнято.

Суд звертає увагу на те, згідно ч. 8 ст.382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Водночас, заявник не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення суду не буде фактично та в повному обсязі виконане в ході виконавчого провадження.

З огляду на наведене, з урахуванням відсутності доказів пред`явлення виконавчих листів до виконання та доказів відкриття виконавчого провадження, заява позивача яка подано в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, як така що подана передчасно, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

У задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Любарською селищною радою Житомирської області на виконання рішення суду у справі №240/796/21, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Чернова