Справа № 520/12768/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 р.Справа № 520/12768/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційними скаргами Харківської обласної ради, ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 по справі № 520/12768/21

за позовом ОСОБА_2

до Харківської обласної ради

про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано розпорядження голови Харківської обласної ради №172- ос від 31 травня 2021 року "Про переведення ОСОБА_2 "

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника юридичного відділу виконавчого апарату Харківської обласної ради з 22 червня 2021 року.

Визнано протиправною бездіяльність Харківської обласної ради щодо невключення до попередження начальника юридичного відділу виконавчого апарату обласної ради ОСОБА_2 про вивільнення від 19.04.2021р. для переведення рівнозначної вакантної посади начальника управління правового забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Харківської обласної ради.

Зобов`язано Харківську обласну раду (вул. Сумська, 64, м. Харків, 61002, ) перевести ОСОБА_2 на посаду начальника управління правового забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Харківської обласної ради з 23 червня 2021 року.

Зобов`язано Харківську обласну раду (вул. Сумська, 64, м. Харків, 61002, ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 заробітну плату в розмірі, передбаченому згідно з штатним розкладом для посади начальника юридичного відділу виконавчого апарату обласної ради за період з 22.06.2021 року по 06.10.2021 р.

Рішення суду в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Харківської обласної ради на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1816, 00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Харківська обласна рада та ОСОБА_1 звернулись до суду з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022 апеляційні скарги Харківської обласної ради, ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 по справі № 520/12768/21 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Харківської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

04 лютого 2022 року до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі та стягнення судових витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що нею були понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1362,00 грн. Проте, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022 питання щодо розподілу судових витрат не вирішено.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 5 статті 139 КАС України визначено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє зробити висновок, що загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з аналізу викладеної норми, вбачається, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, визначальною підставою для стягнення судових витрат є статус сторони по справі. З матеріалів справи вбачається, що апелянт у справі є фізичною особою, а відтак, за даних обставин у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Так, аналізуючи положення ст. 139 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що у випадку задоволення апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, з фізичної особи може бути стягнуто виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Колегія суддів наголошує, що аналіз змісту ст. 139 КАС України дає підстави стверджувати, що до складу судових витрат, які належать до стягнення з іншого учасника справи, не включаються судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в заяві про ухвалення додаткового рішення просить ухвалити додаткове рішення по справі про стягнення на її користь з ОСОБА_2 витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, а положеннями частини 1 статті 139 КАС України визначено, що всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, то колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 243, 252 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Чалий І.С.