Справа № 380/8962/20
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/8962/20 пров. № А/857/22359/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівського апеляційного суду на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року (суддя Сакалош В.М., м. Львів, повне судове рішення складено 30 вересня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського апеляційного суду, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача, Державна судова адміністрація, Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Львівського апеляційного суду щодо нарахування та виплати судді ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 25 серпня 2020 року із застосуванням щомісячного обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Зобов`язано Львівський апеляційний суд провести донарахування та здійснити виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 травня 2020 року по 31 липня 2020 року у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», без застосування обмеження передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинський Т.Є. звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про зміну порядку виконання судового рішення в частині виплати суми заборгованості у справі № 380/8962/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівського апеляційного суду, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача, Державна судова адміністрація, Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у задоволенні заяви Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про зміну порядку виконання судового рішення у справі № 380/8962/20 відмовлено.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, її оскаржив відповідач, який із покликанням на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву державного виконавця про встановлення способу виконання судового рішення у справі № 380/8962/20. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що Львівський апеляційний суд позбавлений можливості виконати вказане судове рішення у повному обсязі, оскільки здійснення таких платежів, як виплата з бюджету недоотриманих коштів на користь суддів без наявності відповідного бюджетного призначення та не в межах бюджетних асигнувань законодавством не передбачено. Відсутність додаткових коштів у Львівського апеляційного суду для виплати такої компенсації підтверджується кошторисом суду на 2021 рік, в якому немає кошторисних призначень на відшкодування суддівської винагороди за КЕКВ 2730.

Позивач та треті особи правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Враховуючи те, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було надано суду належних та допустимих доказів наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що б було підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення у справі № 380/8962/20.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон) також встановлюють право державного виконавця виключно на звернення до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Так, зокрема, відповідно до частини 3 статті 33 Закону "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Із заявою про зміну порядку виконання судового рішення в частині виплати суми заборгованості звернувся старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинський Т.Є.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що вказані процесуальні норми, як і будь-яка інша норма КАС України, не передбачає можливості звернення до суду із заявою про ініціювання саме судом зміни способу або порядку його виконання боржником. Однак, таке право визначено ч.3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Конституційний Суд України неодноразово у Рішеннях від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009. від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012, від 13 грудня 2012 року № 18- рп/2012. від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013. від 15 травня 2019 року № 2-р(ІІ)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд. що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначних статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 14 та 370 КАС України.

Європейський суд з прав людини неодноразово (справи «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2015 року. «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, «Юрій Михайлович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року) висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював, що органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.

Доводи боржника про неможливість виконати рішення суду внаслідок вказаних ним причин не можуть бути взяті до уваги за відсутності на це у боржника повноважень визначених законом.

За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державним виконавцем не було надано суду належних та допустимих доказів наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що б могло бути підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення у справі № 380/8962/20.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівського апеляційного суду залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №380/8962/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш