Справа № 400/4907/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/4907/21
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради (далі відповідач, Управління), в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ від 21.04.2021 року №61 «Про оголошення догани».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року позов задоволено повністю.

Також судом першої інстанції було стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 908,00 грн. та судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині стягнення витрат на правничу допомогу, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині встановлених судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача витрати понесенні позивачем на професійну правничу допомогу в повному розмірі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2017 року наказом №17-к «Про призначення переведенням», позивача призначена на посаду заступника начальника Управління.

14.04.2021 року начальник Управління Бондаренко І.О. видала наказ №51-к про своє відрядження з 15 до 16 квітня 2021 року.

15.04.2021 року позивачем під час виконання обов`язків начальника Управління було оголошено усне розпорядження, яким робочий день було скорочено з 17:15 до 16:00 годин.

21.04.2021 року Наказом №61 «Про оголошення догани», начальником Управління позивачці оголошено догану.

Як слідує з мотивувальної частини Наказу №61, догана оголошена за порушення трудової дисципліни, а саме порушення режиму роботи 15.04.2021 року. Правовою підставою накладення догани зазначена ст.147 Кодексу законів про працю України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що начальник Управління не мав правових підстав для прийняття спірного Наказу №61.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходячи зі складності справи, обсягу доказів, співмірності послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та значенню справи, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню до 1500,00 грн..

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Одночасно з позовною заявою, позивачка подала докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9600,00 грн..

На підтвердження таких витрат подані договір про надання правової допомоги від 14.04.2021 року, додаткова угода від 26.04.2021 року, акти приймання-передачі виконаних робіт від 26.04.2021 року і 14.05.2021 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №21 від 26.04.2021 року на суму 1600,00 грн. та №22 від 14.05.2021 року на суму 8000,00 грн..

Як слідує з цих документів, представником позивача їй надані такі правові послуги:

- складання та направлення адвокатського запиту до Управління 800,00 грн.;

- складання та направлення адвокатського запиту до міського голови 800,00 грн.;

- вивчення матеріалів, складання позовної заяви та підготовка додатків до неї 3000,00 грн.;

- представництво інтересів позивачки в судових засіданнях в суді першої інстанції 5000,00 грн..

Відповідно до положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір понесених витрат на правничу допомогу адвоката визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 19.09.2019 року по справі №810/2760/17.

Також при вирішенні даного питання слід приймати до уваги правову позицію з даного питання, яка викладена в постанові Верховного Суду від 01.10.2018 року по справі №569/17904/17 і полягає в тому, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором, а розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Однак, такого розрахунку заявником не надано.

Справу було розглянуто у відкритому судовому засіданні, в якому були присутні позивач та його представник, судове засідання тривало більше 34 хвилин, з яких доповідь представника позивача склала 3 секунди.

Колегія суддів зазначає, що сама справа містить лише один епізод спірних правовідносин, що не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність спору не є значними.

Отже, колегія суддів вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9600,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та складністю справи, та не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок про наявність підстав для часткового відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності, у розмірі 1500,00 грн..

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив всі обставини, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні питання про стягнення правничої допомоги не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.