Справа № 480/2225/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
15 лютого 2022 року Справа № 480/2225/22
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Кунець О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ-ТРЕЙД" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ-ТРЕЙД" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ-ТРЕЙД" з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №235394 від 10.01.2022.
Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:
- зупинити стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №235394 від 10 січня 2022 року, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом, що забезпечується.
Заява обгрунтовується тим, що для позивача є очевидними ознаки протиправності винесеної стосовно його постанови. Зважаючи на те, що оскаржувана постанова є виконавчим документом, виконавчі дії щодо примусового виконання даної постанови, спричинять негативні наслідки для позивача у вигляді арешту рахунків та майна позивача, додаткових фінансових витрат (виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій). Такі наслідки є негативними для товариства, крім того, у разі завершення стягнення, процедура повернення коштів буде тривалим процесом.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, виходячи із наступного.
Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст. 150-151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також види забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч. 1 ст. 151 Кодексу позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні від 15.11.2007 по справі "Бендерський проти України", в якому Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Крім того, у рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав" проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Отже, із наведеного слідує, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Із заяви про забезпечення позову суд вбачає, що представник позивача просить задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом з у п и н е н н я с т я г н е н н я на підставі оскаржуваної постанови, оскільки виконавчі дії щодо примусового виконання даної постанови, спричинять негативні наслідки для позивача у вигляді арешту рахунків та майна позивача, додаткових фінансових витрат (виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій).
При цьому, зупинити можливо лише те, що вже вчиняється (вживаються активні заході, дії будь-якою зацікавленою особою - чи то ДВС, чи то відповідачем).
Твердження позивача про те, що є очевидними ознаки протиправності винесеної стосовно нього постанови, не можуть бути підставою для забезпечення позову.
Крім цього, суд вважає за доцільне зазначити, що такого виду забезпечення позову, як зупинення вчинення/виконання дій/заходів не передбачено ч. 1 ст. 151 КАС України.
А відтак, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та непідтвердженою жодними доказами, а тому у її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ-ТРЕЙД" про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Суддя О.М. Кунець