Справа № 200/10888/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року Справа№200/10888/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрієва В.С.,

при секретарі судового засідання Кононенко І.Ю.,

за участю:

представника позивача Пасічника Ю.О.,

представника відповідачів Тулянкіної М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до Азовської митниці Держмитслужби, Донецької митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Пасічник Юрій Олександрович, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення №000015/1901 від 9 квітня 2021 року; про визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення №000016/1901 від 9 квітня 2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначено, що восени 2018 року позивач надав довіреність ОСОБА_2 з метою ввезення на митну територію України вживаного автомобіля. Позивач стверджує, що не подавав митним органам завідому неправдиву інформацію. Фінансову відповідальність можливо нести виключно за протиправні дії, які позивач фактично не вчиняв. Відповідач не врахував того, що є рішення суду, які набрали законної сили, за висновками останніх, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не порушували митного законодавства, всі припущення митних органів про те, що вартість придбаного автомобіля була вищою ніж заявлена відхилені.

1 листопада 2021 року за вх. №55249/21 відповідачем-1 надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з позовними вимогами та обставинами, викладеними у позовній заяві. По суті спірних правовідносин повідомив, що відповідачем отримані від митних органів Литовської Республіки відомості та документи які свідчать, що під час митного оформлення легкового автомобіля марка - FORD; модель-FOCUS; ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 , декларантом заявлено недостовірні відомості щодо вартості ввезеного товару, а саме: про заявлення при митному оформлені в Україні значно нижчої вартості товару, ніж його фактична вартість. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

3 грудня 2021 року за вх. №63896/21 відповідачем-2 надано до суду відзив на позовну заяву аналогічного змісту із відзивом відповідача -1. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 31 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 27 вересня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справ за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідачів докази по справі.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року вирішено адміністративну справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 9 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 9 листопада 2021 року відкладено підготовче засідання на 16 листопада 2021 року, вирішено підготовче засідання провести в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року вирішено залучити Донецьку митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України другим відповідачем в адміністративній справі, призначити підготовче засідання на 14 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 6 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Донецької митниці про участь у підготовчому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року вирішено залучити до участі в адміністративній справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , відкласти підготовче засідання у справі на 11 год. 30 хв. 28 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Донецької митниці про участь у підготовчому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 27 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року вирішено задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні по справі №200/10888/21 в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року вирішено задовольнити клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні по справі №200/10888/21 в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідачів заперечував проти позову та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Трятя особа до суду не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

8 вересня 2018 року за попередньою митною декларацією від 7 вересня 2018 року № UA700140/2018/000514 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , повноваження якого визначені довіреністю НМТ 438699, зареєстрованою у реєстрі за номером 4022 та засвідченою 4 листоада 2017 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєвим О.О., було ввезено на митну територію України легковий автомобіль для перевезення пасажирів марка - FORD; модель-FOCUS; номер кузова- НОМЕР_1 ; ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 .

13 вересня 2018 через митного брокера ФОП ОСОБА_3 подано додаткову митну декларацію (типу ІМ 40 ДЕ) № UA700140/2018/000528 до митного поста «Маріуполь спеціалізований» Донецької митниці ДФС та здійснено митне оформлення товару «легковий автомобіль марка -FORD; модель - FOCUS; ідентифікаційний номер-

НОМЕР_1 ».

До митного оформлення за МД № UA 700140/2018/000528 був наданий рахунок-фактура (PVM SASKAITA FAKTURA) від 31.08.2018 серія GA №2018-01707 від продавця LL Exleasingcar UAB Gelgotos transportas про продаж товару «легковий автомобіль для перевезення пасажирів марка - FORD; модель - FOCUS; ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 », відповідно до якого вартість автомобіля складає 4150,00 EUR, що за курсом Національного банку України станом на 13.09.2018, на момент митного оформлення товару, становила - 134 743,16 грн.

Декларантом визначена митна вартість товару «легковий автомобіль для перевезення пасажирів марка - FORD; модель-FOCUS; ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 » при митному оформленні за МД № UА700140/2018/000528 за 6 методом, митна вартість якого склала 177 783,05 грн (5475,60 EUR).

Відповідно до наказу Азовської митниці Держмитслужби № 65 від 01.03.2021 року «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи» посадовими особами відповідача проведено документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів під час митного оформлення товару «Легковий автомобіль марки - FORD; модель-FOCUS; ідентифікаційний номер (VIN)- НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення-2016», за митною декларацією від 13.09.2018 № UA700140/2018/000528.

Документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення гр. ОСОБА_1 :

- пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI із змінами та доповненнями (далі - МК України), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного митна загальну суму 3 907,22 грн;

- пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755VІ із змінами та доповненнями (далі - ПК України), у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 8595,90 грн.

Висновок митного органу мотивований тим, що листом Митного департаменту при Міністерстві фінансів Литовської республіки від 22.06.2020 № (20.3/10)ЗВ-3839 надіслано копії митних, комерційних та товаросупровідних документів, що були підставою для оформлення експорту товару «легковий автомобіль для перевезення пасажирів марка - FORD; модель-FOCUS; ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 » зокрема, експортна митна декларація ЕХ/А№ 18LTКС0100ЕК0ЕFСЕ0 від 06.09.2018, рахунок-фактура (PVM SASKAITA FAKTURA) від 31.08.2018 серія GA №2018-01707 від продавця LL Exleasingcar UAB Gelgotos transportas щодо продажу транспортного засобу ОСОБА_1 , де вартість продажу складає 6679 EUR (у перерахунку за курсом Національного банку України на день здійснення митного оформлення складає - 216855,32 грн).

Транспортний засіб, який є об`єктом купівлі-продажу, однозначно ідентифіковано за ідентифікаційними номером (номером кузова) НОМЕР_1 , який повністю збігається з номером кузова, вказаного в МД типу ІМ40ДЕ від 13.09.2018 № UA700140/2018/000528, де особою, відповідальною за фінансове врегулювання (гр. 9) є ОСОБА_1 одержувач - громадянин України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі довіреності від 4.11.2017 № 4022.

Відповідно до документально підтвердженої інформації, наданої митним органом Литовської Республіки щодо фактурної вартості переміщеного на митну територію України товару (автомобіля) встановлено подання позивачем недостовірної інформації щодо вартісних характеристик товару, які мають значення для оподаткування при ввезенні товарів на митну територію України, та які відрізняються від задекларованих за МД від 13.09.2018 № UA700140/2018/000528.

На підставі акта перевірки від 31.03.2021 №10/21/700000/ Азовською митницією Держмитслужби 9 квітня 2021 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №0000015/1901, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами на 9 455,49 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями 8 595,90 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 859,59 грн.

- №0000016/1901, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами на 4 297,94 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 3907, 22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 390,72 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Пунктами 23 та 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини першої статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Пунктом 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Частиною третьої вказаної статті передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Положеннями статті 272 Митного кодексу України, підпункту "в" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Відповідно до статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Частиною другою статті 351 Митного кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (пункт 5 частини першої статті 352 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Таким чином, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 7 статті 54 МК встановлено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як свідчать матеріали справи, документальна невиїзна перевірка дотримання гр. ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи, результати якої були покладені в основу, оспорюваних у межах даної справи податкових повідомлень-рішень, була проведена Азовською митницею у зв`язку з отриманням від митних органів Литовської Республіки копій документів, які вказували на те, що вартість товару імпортованого позивачем автомобіля була вищою, ніж задекларована ним при митному оформленні.

Так, декларантом до Донецької митниці ДФС 13.09.2018 було подано митну декларацію №UA700140/2018/000528 з метою митного оформлення автомобіля марки - FORD; модель-FOCUS; ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 , із застосуванням резервного методу вартістю 177 783,05 грн., що на дату проведення митного оформлення складало 5475,60 EUR. Одночасно до митного оформлення було подано рахунок-фактура (PVM SASKAITA FAKTURA) від 31.08.2018 серія GA №2018-01707 від продавця LL Exleasingcar UAB Gelgotos transportas, відповідно до якого вартість транспортного засобу становить 4150,00 EUR.

На підставі аналізу отриманих від митних органів Литовської Республіки копій документів митний орган дійшов висновку, що при митному оформленні вказаного автомобіля за митною декларацією від 13.09.2018 №UA700140/2018/000528 позивачем були подані документи, що містять недостовірні дані щодо вартісних характеристик товару, що призвело до заниження митної вартості товару, оскільки дійсна фактурна вартість указаного автомобіля становила 6 679,00 євро, що у свою чергу призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 3907,22 грн та ПДВ на суму 8595,90 грн.

Суд звертає увагу на те, що при митному оформленні згаданого транспортного засобу його митна вартість була визначена за резервним методом, тобто не за ціною, вказаною у рахунку-фактурі (PVM SASKAITA FAKTURA) від 31.08.2018 серія GA №2018-01707, і у митного органу з цього приводу не було жодних зауважень.

Доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідачем не надано.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що у вищевказаному листі митних органів Литовської Республіки не вказано, що гр. ОСОБА_1 допущено порушення при експорті автомобіля марки - FORD; модель-FOCUS; ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 .

На думку суду, самі по собі документи митних органів Литовської Республіки є лише рекомендацією посадовій особі митниці проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не можуть бути виключними, беззаперечними доказами винуватості особи у порушення митних правил.

При цьому суд зазначає, що відповідач при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень прийняв до уваги лише документи митних органів Литовської Республіки без проведення перевірки обставин завершення експорту транспортного засобу, без направлення відповідних запитів компанії, яка фігурує відправником товару для усунення будь-яких сумнівів, а документи митних органів Литовської Республіки самі по собі не є беззаперечними доказами винуватості позивача у порушенні митних правил, не доводять наявності у його діях умислу на правомірне звільнення від сплати митних платежів шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару та його відправника.

Доказів того, що у розпорядженні позивача на час здійснення митного оформлення автомобіля знаходилися документи, які б підтверджували іншу його вартість відповідачем не надано.

Одночасно суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог податкового та митного законодавства в частині заниження податкових зобов`язань під час ввезення товару на митну територію України, з огляду на що прийняті за наслідками перевірки позивача спірні податкові повідомлення-рішення слід визнати протиправними та скасувати.

Також суд зазначає, що як вчачається із Акта перевірки позивачем відповідно до МД від 13.09.2018 №UA700140/2018/000528 розмитнення ввезеного товару (автомобіля) здійснено за резервним методом визначення митної вартості товарів згідно висновку №199 про вартісні характеристики товару, який підготовлений спеціалізованою експертною організацією 11 вересня 2018 року, тому суд вважає необгрунтованим висновок митного органу про подання позивачем недостовірної інформації щодо вартісних характеристик товару.

Крім того, приймаючи рішення у даній справі, суд також враховує ту обставину, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17 березня 2021 року у справі №243/11014/20, яке постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2021 року залишено без змін, скасувано постанову першого заступника начальника Азовської митниці Державної митної служби України № 0054/70000/20 від 03 листопада 2020 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 37 509 (тридцять сім тисяч п`ятсот дев`ять) грн. 36 коп. -, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 485 Митного кодексу України закрито.

Також постановою судді Донецького апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 266/5677/20 закрито провадження по справі та скасовано постанову судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 лютого 2021 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 відсотків вартості товару, тобто у розмірі 216 855, 32 грн. з конфіскацією в дохід держави легкового автомобіля FORD FOCUS ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 митною вартістю 216 855,32 грн.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн., що сплачений відповідно до квитанції від 2 вересня 2021 № 57961445.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкове повідомлення-рішення Азовської митниці Держмитслужби №000015/1901 від 9 квітня 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Азовської митниці Держмитслужби №000016/1901 від 9 квітня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Азовської митниці Держмитслужби (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Луніна, 1, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 27 січня 2022 року, у повному обсязі рішення виготовлене 1 лютого 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Дмитрієв