Справа № 600/2363/21-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2363/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

15 лютого 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо зарахування ОСОБА_1 до спеціального страхового стажу за Списком № 2 період роботи з 03.12.1981 по 16.03.1989 в обсязі 7 років 3 місяці 14 днів на Чернівецькому машзаводі на посаді машиніста крана метизної дільниці та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Також, позивач просив зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу за Списком №2 період роботи з 03.12.1981 по 16.03.1989 в обсязі 7 років 3 місяці на Чернівецькому машзаводі на посаді машиніста крана метизної дільниці та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня звернення за призначенням пенсії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 позов задоволено частково. (вбачається з мотивувальної частини рішення).

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу, який дає право призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, періоду роботи з 03.12.1981 по 16.03.1989 у Закритому акціонерному товаристві «Чернівецький машинобудівний завод».

Зобов`язно Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, період роботи з 03.12.1981 по 16.03.1989 у Закритому акціонерному товаристві «Чернівецький машинобудівний завод» та повторно розглянути заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що посади позивача не відносяться до посад передбачених Списком №2.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23.04.2021 позивач звернулась до ГУ ПФ України в Чернівецькій області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Однак, 27.04.2021 листом № 2400-1708-8/14724 відповідачем повідомлено позивача про те, що їй відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу (не менше 10 років). При цьому, у листі зазначено, що позивачем не надано уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників щодо підтвердження спеціального трудового стажу (а.с. 11).

Про аналогічні підстави для відмови у призначенні пенсії позивачу повідомлено також листом від 08.05.2021 №2400-1708-8/16023, в якому також вказано про те, що позивачем не надано документів щодо результатів атестації робочого місця (а.с. 12).

Судом встановлено, що рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії оформлене ГУ ПФ України в Чернівецькій області протоколом від 28.04.2021 за №82. При цьому, згідно наведених розрахунків стажу загальний страховий стаж позивача становить 23 роки 6 місяців 2 дні період, однак період з 03.12.1981 по 16.03.1989 в обсязі 7 років 3 місяці 14 днів не враховано до спеціального стажу (а.с.13).

Не погоджуючись з такими діями, позивач звернулась з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факт перебування на посаді або виконання робіт, що містяться у списку №2.

Згідно статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції дослідженого наявну у матеріалах справи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , згідно якої підтверджується період роботи позивача з 03.12.1981 по 16.03.1989 на посаді машиніста крану метизної дільниці Чернівецького машинобудівного заводу (а.с. 7-8).

У свою чергу, зазначений період роботи у Закритому акціонерному товаристві «Чернівецький машинобудівний завод» підтверджується також архівними довідками Державного архіву Чернівецької області від 26.01.2016 № 1/156 за період роботи з 1981-1984 роки та від 26.01.2016 № 1/156 за період роботи 1985-1989 роки, в яких вказано щомісячну заробітну плату з грудня 1981 року по березень 1989 року, яка свідчить про дійсну зайнятість на цій посаді (а.с. 9-10).

Водночас, у відповіді на звернення позивача щодо призначення пенсії відповідачем повідомлено про те, що позивачем не надано уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників щодо підтвердження спеціального трудового стажу.

Суд першої інстанції зазначає, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи із зазначенням відповідного Списку до якого віднесено професію працівника визначає саме підприємство шляхом надання уточнюючої довідки.

В свою чергу, суд першої інстанції вказує, що уточнюючі довідки необхідні у випадку відсутності у трудовій книжці необхідних відомостей.

Оскільки трудова книжка позивача містить в собі вищенаведені записи щодо характеру роботи у спірний період, суд першої інстанції вважає, що відповідачем безпідставно не враховано до спеціального страхового стажу за Списком № 2 період роботи позивача з 03.12.1981 по 16.03.1989 в обсязі 7 років 3 місяці 14 днів на Чернівецькому машзаводі на посаді машиніста крана метизної дільниці.

При цьому, жодних посилань на недоліки в оформленні записів трудової книжки щодо спірного періоду ні у листах від 27.04.2021 № 2400-1708-8/14724 та від 08.05.2021 №2400-1708-8/16023, ні у відзив на позов відповідачем не наведено.

Окрім цього, з матеріалів справи видно, що для зарахування до стажу за списком № 2 періоду роботи з 03.12.1981 по 16.03.1989 відповідач вказував на необхідність надати, зокрема, інформацію стосовно проведення атестації робочого місця.

Проте, суд першої інстанції зазначає, що наявність атестації робочого місця, не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, оскільки працівник не несе відповідальності за не проведення атестації керівником підприємства та організації. Визначальною ознакою є факт роботи позивача на посадах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені в Списку № 2 та характер роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії.

Також, суд першої інстанції вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак, з огляду на вище викладене та з врахуванням наведених правових позицій Верховного Суду, суд першої інстанції у цій справі вважає, що період роботи ОСОБА_1 з 03.12.1981 по 16.03.1989 в обсязі 7 років 3 місяці 14 днів на Чернівецькому машзаводі на посаді машиніста крана метизної дільниці має бути врахований відповідачем до стажу, який дає право призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Крім того, суд першої інстанції зазначає, що в обґрунтування позову позивач наводить лише доводи щодо спірного періоду роботи з 03.12.1981 по 16.03.1989, якому і надана оцінка судом. Відтак, вимоги щодо призначення пенсії, на переконання суду є передчасними, з огляду на те, що питання призначення пенсії відноситься до виключної компетенції органів Пенсійного фонду. А тому, суд першої інстанції не вбачає підстав для втручання в діяльність відповідача, шляхом підміни його виключної функції через зобов`язання прийняти певне рішення.

Разом з цим, враховуючи положення частини 3 статті 245 КАС України щодо права суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також положення частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідним у цій справі вийти за межі позовних вимог і з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Також, згідно з ч.1, 2 ст.114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим п. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, зокрема: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

За приписами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731, встановлено, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , підтверджується період роботи позивача з 03.12.1981 по 17.04.1982 учнем машиніста крана на метизній дільниці, з 18.04.1982 по 31.05.1988 машиністом електромостового крана на метизній дільниці, з 01.06.1988 по 16.03.1989 на посаді машиніста крану метизної дільниці Чернівецького машинобудівного заводу (а.с. 7-8).

У свою чергу, зазначений період роботи у Закритому акціонерному товаристві «Чернівецький машинобудівний завод» підтверджується також архівними довідками Державного архіву Чернівецької області від 26.01.2016 № 1/156 за період роботи з 1981-1984 роки та від 26.01.2016 № 1/156 за період роботи 1985-1989 роки, в яких вказано щомісячну заробітну плату з грудня 1981 року по березень 1989 року, яка свідчить про дійсну зайнятість на цій посаді (а.с. 9-10).

В свою чергу, відповідач в апеляційній скарзі не заперечує факт роботи позивача на даних посадах, однак зазначає, що вказана посада відсутня в переліку посад, що відносяться до посад за які передбачається пенсія на пільгових умовах по Списку №2. Також, апелянт вказує, що жодний документ не передбачає відомості про шкідливі умови праці.

Досліджуючи дане питання, колегія суддів зазначає, що Розділом VII "Производство метизов" Списку №2 передбачено професії "Крановщики и тельферисты травильных, термических и волочильных отделений".

В свою чергу, як вбачається з відмов підставою для незарахування пільгового стажу та встановлення пільгової пенсії стало те що на думку відповідача, позивачем не надано жодних уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників щодо підтвердження спеціального трудового стажу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання зарахування спеціального стажу та призначення пенсії, відповідачем не було досліджено відповідність посад позивача за період роботи з 03.12.1981 по 16.03.1989 (учень машиніста крана на метизній дільниці, машиніст електромостового крана на метизній дільниці, машиніст крану метизної дільниці) саме професіям машиніст крана (крановщик) або крановщик травильних, термічних і волочильних відділень з урахуванням єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затв. постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 № 17/2-54.

Враховуючи вказане, а також ту обставину, що відповідачем відмовлено у зарахування пільгового стажу лише з підстав не надання жодних уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників щодо підтвердження спеціального трудового стажу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції

На підставі вище зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольнивши адміністративний позов частково.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позову в частині.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.