Справа № 200/13813/21
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

31 січня 2022 року Справа №200/13813/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі № 200/13813/21

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська 59)

до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» (, 85110, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20)

про стягнення податкового боргу у сумі 2458310 грн. 55 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року позов Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська 59) до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» (, 85110, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20) про стягнення податкового боргу у сумі 2458310 грн. 55 коп. задоволено повністю, стягнуто кошти з розрахункових рахунків Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» (, 85110, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20) в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 2458310 (два мільйони чотириста п`ятдесят вісім тисяч триста десять гривень) 55 коп. Дане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та 14 січня 2022 року набрало законної сили.

17 січня 2022 року відповідач до суду надав письмову заяву про відстрочення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року на строк один рік з дня ухвалення даного рішення.

В обґрунтування заявленої вимоги щодо відстрочення постанови Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року відповідач посилається на те, що в теперішній час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року по справі № 200/13813/21 про стягнення з КДНВП «Кварсит» податкового боргу у сумі 2458310 грн. 55 коп. для підприємства є ускладненим у зв`язку з важким фінансовим станом та відсутністю грошових коштів на рахунках підприємства, відкритих у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «ОТП Банк», що підтверджується відповідними банківськими довідками від 10 січня 2022 року. Відсутність грошових коштів у КДНВП «Кварсит» пов`язана з обставинами, які виникли у зв`язку з фактичною забороною реалізації продукції, що виготовляється підприємством для замовників на території Російської Федерації, починаючи з квітня 2014 року, труднощами з пошуку нових ринків збуту та довгостроковою процедурою отримання від державних органів влади (в т.ч. Служби державного експортного контролю України) погоджень та дозволів на реалізацію виробів КДНВП «Кварсит» на експорт.

Позивач до суду надав заперечення на заяву відповідача, в обгрунтування яких зазначає, що несплата відповідачем заборгованості перед бюджетом порушує інтереси держави, оскільки спричиняє шкоду економічним інтересам держави, загрожує виконанню загальнодержавних програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого суспільного ладу. Як зазначено у заяві підприємства, на теперішній час заявник знаходиться в скрутному становищі, яке викликане нестабільністю фінансового стану. Проте, вказані в заяві факти не є об`єктивними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду. Збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення. При цьому, Головне управління ДПС у Донецькій області наполягає, що товариство не надало пояснень та доказів на підтвердження того, яким чином відстрочення судом сплати податкового боргу сприятиме його сплаті після закінчення терміну відстрочення, тобто які прогнозовані події у зазначений ним період сприятимуть виникненню у підприємства можливості погасити борг. Крім цього, не зазначено, яких заходів вживає підприємство для сплати цього боргу та інших боргових зобов`язань. Крім цього, у разі застосуванні судом відстрочки призведе до збільшення податкового боргу відповідача, адже порушення строків сплати податкових зобов`язань тягне нарахування фінансових санкцій, зокрема пені. Отже, застосування такого заходу як відстрочення сплати у даному випадку є необґрунтованим, оскільки відсутні підстави вважати, що через рік обставини зміняться і відповідач матиме можливість виконати судове рішення в повному обсязі у встановленому законом порядку.

Крім цього, відповідачем не було надано жодного економічного обґрунтування, яке б свідчило про неможливість погашення відповідачем податкового боргу. Не надано відповідачем й жодних доказів та гарантій про можливість сплати боргу у майбутньому. Зазначене свідчить, що існує значна вірогідність непогашення боргу платником, що призведе до порушення інтересів бюджету України.

В обґрунтування наданої до суду заяви, відповідачем до суду були надані довідки з банків про рахунок і залишок коштів від 10 січня 2022 року, постанова про арешт коштів боржника від 14 грудня 2016 року ЗВП № 48373143, інформація про заборгованість із заробітної плати, ЄСВ і податків із заробітної плати від 10 січня 2022 року, лист Донецької Торгово-промислової палати від 27 травня 2014 року.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме в статті 370 КАС України: судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Разом з тим, КАС України передбачає можливість відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

Так, частиною 1 статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд задовольняє таку заяву лише у виняткових випадках, які він визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для цього можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду.

Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяви про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 819/150/17.

Заявник зазначає, що у даний час КДНВП „Кварсит здійснює всі можливі заходи з пошуку нових ринків збуту продукції, а саме, планує в найближчий час укласти контракти: з ДГЗП „Спецтехноекспорт м.Київ договір комісії, відповідно якому Комісіонер (ДГЗП „Спецтехноекспорт) бере на себе зобов`язання за комісійну плату вчинити від свого імені, в інтересах та за рахунок Комітента (КДНВП «Кварсит») зовнішньоекономічний Контракт з інопартнерами на постачання у 2022 році на експорт Комітентом продукції, виготовленої КДНВП «Кварсит»; контракт з ДП ДержККБ «ЛУЧ» м.Київ на виконанання державного оборонного замовлення на постачання у 2022 році спільно з ДП «ДержККБ «ЛУЧ» продукції оборонного значення, виготовленої нашим підприємством, іноземним споживачам (контрагентам). Тобто, виконання вищевказаних контрактів посприяє надходженню коштів на рахунки КДНВП «Кварсит», що дасть змогу до кінця 2022 року виконати рішення суду від 14.12.2021р. по справі № 200/13813/21.

Для реалізації умов вищезазначених договорів у повному обсязі Спецекспортеру (ДГЗП „Спецтехноекспорт м. Київ) необхідно отримати в Державній службі експортного контролю України дозвіл на експорт виробів КДНВП «Кварсит». Відповідні заяви Спецекспоргера у даний час знаходяться на розгляді в Державній службі експортного контролю. КДНВП «Кварсит» у даний час жодним чином не може вплинути на прискорення термінів розгляду відповідних заяв.

Проте, суд зазначає, що на підтвердження цих доводів відповідачем не наданий повний обсяг доказів.

Крім того, суд зазначає, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Слід зазначити, що рішення суду за своєю суттю є актом органу судової влади, який наділено силою закону, що робить його обов`язковим до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами на всій території України. Іншими словами, набираючи законної сили судовий акт наділяється примусово-владним характером, що вимагає від сторін виконавчого провадження та органів державної виконавчої служби вжиття всіх необхідних заходів до його негайного, повного та належного виконання. За таких обставин надання боржнику розстрочення виконання судового рішення є виключною мірою оскільки може суттєво послабити його силу.

Аналізуючи вищенаведену норму Верховний Суд дійшов висновку, що необхідною умовою для надання розстрочки виконання рішення суду є наявність виняткових обставин що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій, що недостатність коштів на рахунках боржника є винятковою обставиною, яка ускладнює виконання судового рішення. Даний висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 820/4330/16 (адміністративне провадження № К/9901/19530/18).

Суд також зазначає, що несплата відповідачем заборгованості перед бюджетом порушує інтереси держави, оскільки спричиняє шкоду економічним інтересам держави, загрожує виконанню загальнодержавних програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого суспільного ладу.

Як зазначено у заяві підприємства, на теперішній час заявник знаходиться в скрутному становищі, яке викликане нестабільністю фінансового стану. Проте, вказані в заяві факти не є об`єктивними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду. Збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.03.2019 по справі № 809/927/14, від 24.01.2019 по справі № 813/3195/14.

Суд погоджується з поясненнями позивача, з приводу того, що відповідач не зазначає, яких заходів вживає підприємство для сплати цього боргу та інших боргових зобов`язань та застосування такого заходу як відстрочення сплати боргу у даному випадку є необґрунтованим, оскільки відсутні підстави вважати, що через рік обставини зміняться і відповідач матиме можливість виконати судове рішення в повному обсязі у встановленому законом порядку. Відповідачем не було надано жодного економічного обґрунтування, яке б свідчило про неможливість погашення відповідачем податкового боргу та не надано жодних доказів можливості сплати боргу у майбутньому на виконання рішення суду.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про відсутність обставин, з якими стаття 378 КАС України пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі № 200/13813/21 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська 59) до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» (, 85110, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20) про стягнення податкового боргу у сумі 2458310 грн. 55 коп. відмовити.

2. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справа була розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

3. Повний текст ухвали складений та підписаний 31 січня 2022 року.

Суддя С.В. Смагар