Справа № 300/7086/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. справа № 300/7086/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №38/32.1-03 від 30.09.2021 і припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.09.2021, а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Савчук Ігор Сергійович (надалі по тексту також - представник позивача), звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради (надалі по тексту також - відповідач, орган контролю, Управління) про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №38/32.1-03 від 30.09.2021 і припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.09.2021, а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, в порушення приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту також - КУпАП), видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.09.2021 з вимогою усунення порушення шляхом приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану або отримати право на виконання будівельних робіт в термін до 20.11.2021, а також прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №38/32.1-03 від 30.09.2021, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП і накладено штраф у розмірі 8 500,00 гривень.

Позивач вважає коментований припис та постанову протиправними зважаючи на те, що ним безпосередньо не проводилися спірні будівельні роботи. Виявлена самочинна реконструкція з добудовою вчинена (здійснена) попереднім власником квартири ОСОБА_2 ще у 2010 році, яка в поряду спадкування отримана у власність позивачем. Матеріали адміністративної справи не мають жодного доказу на підтвердження проведення позивачем у 2021 році будь-яких будівельних робіт. В той же час позивач вказує на недотримання відповідачем вимог закону, оскільки ані протокол, ані спірна постанова не містить часу і дату здійснення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, дій, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а також належної особи, яка вчинила таке правопорушення, що є свідченням відсутності як об`єктивної так і суб`єктивної сторони правопорушення. Більше того у протоколі не вказано дату його складання. Окрім вказаного, за доводами позивача на час винесення оскаржуваної постанови минули строки притягнення до адміністративної відповідальності за виявлений факт добудови. Зважаючи на такі обставини, у спірному випадку відсутній склад і подія адміністративного правопорушення у відношенні до позивача, визначеного у протоколі, постанові, приписі та акті, закінчилися строки розгляду справи про адміністративне правопорушення. Особа, яка провела реконструкцію квартири ( ОСОБА_2 ) померла, а тому справа підлягає закриттю. З наведених підстав просив позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно вимог частини 3 статті 21 Кодексу адміністративного правосуддя України (надалі по тексту також - КАС України), якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 286 КАС України).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , окрім позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №38/32.1-03 від 30.09.2021, заявлено вимогу про скасування припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.09.2021, то в силу вимог статті 258, 262 КАС України справа №300/7086/21 в цілому підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 такий строк. Пунктом 2 коментованої ухвали суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами (а.с.44-46).

На виконання вимог ухвали від 16.11.2021 представником позивача надано письмові пояснення від 30.11.2021 щодо обставин справи (а.с.86-87).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 30.11.2021 за №14/32-19/1571, який надійшов на адресу суду 30.11.2021 із відповідними письмовими доказами (а.с.55-58, 60-85). За змістом відзиву на позовну заяву та письмових пояснень, відповідач не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Зокрема, за доводами відповідача, на підставі звернення громадянина ОСОБА_3 від 12.08.2021 та 02.09.2021, протоколу засідання комісії щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності №01-ІЗ/42-21 від 08.09.2021, наказу на проведення позапланових перевірок від 13.09.2021 за №69 та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 13.09.2021 за №69/1 посадовими особами Управління 20.09.2021 здійснено перевірку об`єкта: реконструкція квартири АДРЕСА_1 . За результатами праведної перевірки відповідачем встановлено здійснення ОСОБА_1 реконструкції квартири АДРЕСА_2 в частині прибудови балкону багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_3 без отриманого права на початок виконання будівельних робіт, чим порушено пункт 1 частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Посадовими особами відповідача видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.09.2021 з вимогою усунення порушення шляхом приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану або отримати право на виконання будівельних робіт в термін до 20.11.2021. Водночас ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП і накладено штраф у розмірі 8 500,00 гривень. Згідно пояснень відповідача, твердження позивача про виконання робіт із реконструкції квартири саме громадянкою ОСОБА_2 (надалі по тексту також - ОСОБА_2 ) у 2010 році спростовуються самим позивачем. Зі слів останнього, як співвласника квартири АДРЕСА_2 , в присутності якого і здійснювалась перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства, реконструкція здійснювалась ним у період з 2011 по 2014 роки, на підтвердження чого ОСОБА_1 представив технічний паспорт, виготовлений на його замовлення 26.03.2014 ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" за №8455. Більше того позивач був власником квартири АДРЕСА_2 ще у 2001 році до смерті ОСОБА_2 , що засвідчується довідкою ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" від 26.03.2014 за №00679. Таким чином у розумінні статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" позивач, як власник квартири, вважається замовником будівництва. Окрім вказаного відповідач стверджує про отримання ОСОБА_1 20.09.2021 протоколу про адміністративне правопорушення, із змісту якого останньому було відомо про розгляд справи саме 30.09.2021, що свідчить про неправдивість доводів позивача про отримання ним акту, протоколу і постанови лише 30.09.2021. Додатково, посилаючись на позицію Волинського окружного адміністративного суду, висловлену у рішення від 19.02.2019 у справі №140/2628/18 та позицію Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі №804/401/17, відповідач наголовач на тому, що виконання будівельних робіт без отриманого у встановленому законодавством права на виконання таких робіт є триваючим правопорушенням. З урахуванням цього, відповідач вказує на дотримання посадовими особами органу контролю строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності, визначених частиною 1 статті 38 КУпАП. Не відповідають дійсності також твердження позивача про смерть особи, щодо якої розпочато провадження у справі, оскільки саме ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, який був співвласником приміщення на час смерті ОСОБА_2 та залишається ним і надалі. Враховуючи вищевикладене відсутні правові підстави для закриття у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У свою чергу ОСОБА_1 подав відповідь на відзив від 08.12.2021, яка надійшла на адресу суду 13.12.2021 із відповідними доказами (а.с.93-98, 99-104). Згідно аргументів позивача він не надавав посадовим особам відповідача жодних усних пояснень, а сам акт, протокол і припис не містить відомостей про час проведення позивачем спірної добудови. Таким чином твердження органу контролю про визначення часу вчинення правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та положенням чинного законодавства України, яке передбачає необхідність встановлення часу і місця вчинення адміністративного правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності. Разом з тим законодавець не пов`язує особу замовника із фактом проживання або наявності у власності особи того чи іншого об`єкту нерухомості, що виключає можливість вважати позивача замовником у розумінні пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Також позивач наголосив на тому, що він не може бути притягнений до відповідальності за законодавством, яке почало діяти після здійснення добудови квартири. В будь-якому випадку, як переконаний ОСОБА_1 , на час винесення оскаржуваної постанови минули строки притягнення до адміністративної відповідальності навіть за наявності складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, письмових пояснень, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

На підставі свідоцтва про право власності від 27.04.2001, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням міського голови від 24.01.2001 №27-р, за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 06.05.2001 зареєстровано право власності у рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" від 26.03.2014 за №00679 і довідка від 26.11.2021 за 679/01-21 (а.с.82-85).

Громадянка ОСОБА_2 звернулася до в.о. начальника ЖЕО №6 із заявою від 25.06.2010 про надання дозволу на прибудову балкону за адресою АДРЕСА_4 загальною площею 7,26 м2 (а.с.28). Як свідчить резолюція в.о. начальника ЖЕО №6, проставлена на такій заяві, останній не заперечив щодо здійснення такої прибудови з урахуванням підписів сусідів щодо відсутності будь-яких зауважень.

В подальшому, як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, здійснено реконструкцію квартири АДРЕСА_3 (а.с.78).

У зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину, про що зазначено у Витязі про реєстрацію у Спадковому реєстрі №37068283 від 03.04.2014 (а.с.31-32).

За змістом інформаційної довідки №278318933 від 06.10.2021 щодо відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності (розмір частки 1/5) на квартиру АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №236, видане 03.04.2014 (а.с.29-30).

На замовлення ОСОБА_1 (позивача), ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" 26.03.2014 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.25-27).

Згідно пояснень відповідача, за зверненням громадянина ОСОБА_7 від 12.08.2021 і 02.09.2021 (а.с.60, 61), комісія щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності рекомендувала Управлінню з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради провести позапланову перевірку за адресою квартира АДРЕСА_1 , про що зазначено у протоколі №01-ІЗ/42-21 від 08.09.2021 (а.с.62).

У зв`язку із вказаними обставинами посадовими особами Управління, на підставі наказу від 13.09.2021 за №69 і направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 13.09.2021 за №69/1, здійснено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за вищевказаної адресою (а.с.63-64, 65, 66-74).

Вказана перевірка проводилась на об`єкті реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , 20.09.2021 в присутності ОСОБА_1 .

Під час здійснення перевірки посадовими особами Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради встановлено порушення позивачем пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 за №3038-VI, які полягли у здійсненні ОСОБА_1 реконструкції квартири АДРЕСА_2 в частині прибудови до балкону багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_3 без отриманого права на початок виконання будівельних робіт.

Вказані вище порушення зафіксовані в акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 20.09.2021 за №54/32-26 (а.с.66-74).

Як свідчить зміст досліджуваного акту від 20.09.2021, позивач отримав його примірник акту 20.09.2021, свідченням чого є особистий підпис ОСОБА_1 (зворотній бік а.с.74).

Також, 20.09.2021, за фактом реконструкції квартири АДРЕСА_1 без отриманого права на початок виконання будівельних робіт, посадовими особами Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с.75-76).

У протоколі визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год. 30.09.2021 у приміщенні Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за адресою: вул. Дністровська, 26, м. Івано-Франківськ ІІІ поверх (зворотній бік а.с.75).

Водночас, посадовими особами Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю 20.09.2021 винесено припис про усунення протягом двох місяців, виявлених під час перевірки порушень, шляхом приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану або отримання права на виконання будівельних робіт (а.с.79).

Як свідчить зміст протоколу і припису останні також під розписку (підпис) вручені ОСОБА_1 (а.с.76, зворотній бік а.с.79).

За наслідками розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акту, протоколу і припису від 20.09.2021) відповідач в особі начальника Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради 30.09.2021 прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення №38/32.1-03 від 30.09.2021, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП і накладено штраф у розмірі 8 500,00 гривень (а.с.80-81).

Вважаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення №38/32.1-03 від 30.09.2021 такою, що прийнята з пропуском строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також відсутність у спірному випадку складу і події адміністративного правопорушення, визначеного у відношенні до позивача в протоколі, постанові, приписі та акті, ОСОБА_1 оскаржив такі рішення відповідача до суду.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

В розгляді даної справи суд вважає за необхідне дослідити кожні доводи позивача окремо, а також аргументи представника відповідача на їх спростування.

За змістом абзаців 1, 2, 3, 5, 6 частини 1, частини 2 та пункту 3 частини 3 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 за №3038-VI (надалі по тексту також - Закон №3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом.

На виконання статті 41 Закону №3038-VI, Кабінет Міністрів України своєю постановою від 23.05.2011 за №553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (надалі по тексту також - Порядок №553).

Так, відповідно до пункту 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

За змістом пункту 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 11 Порядку №553 передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених абзацом шістнадцятим частини першої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Водночас, згідно пункту 13 вказаного Порядку №553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, поряд з іншим бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (пункт 15 Порядку №553).

В силу правового регулювання пунктів 16, 17, 18 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (надалі по тексту також - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Таким чином, з наведеного слідує, що законодавцем чітко визначена процедура проведення посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю перевірок (планових, позапланових), складення відповідних документів за результатами її проведення та порядок оформлення і вручення (ознайомлення) таких документів керівникові суб`єкта містобудування чи уповноваженій його особі.

Повертаючись до обставин справи, встановлених судом вище по тексту рішення, посадовими особами Управління, на підставі наказу від 13.09.2021 за №69 і направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 13.09.2021 за №69/1, здійснено позапланову перевірку на об`єкті "Реконструкція квартири АДРЕСА_1 " щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за вищевказаної адресою (а.с.63-64, 65, 66-74).

За результатами проведення позапланового заходу державного контролю відповідачем складено акт від 20.09.2021 за №54/32-26 та зафіксовано порушення позивачем, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: "реконструкція квартири АДРЕСА_2 в частині прибудови до балкону багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_3 без отриманого права на початок виконання будівельних робіт".

Суд констатує, що досліджувана перевірка здійснювалася посадовими особами відповідача у присутності ОСОБА_1 , свідченням чого є підпис останнього в акті перевірки від 20.09.2021 за №54/32-26 про отримання другого примірника даного акта (зворотній бік а.с.74).

Отже, наведені обставини вказують на обізнаність позивача про виявлені і зафіксовані порушення в акті перевірки, оскільки останній був присутній при її проведенні та отримав примірник акта перевірки №54/32-26, про що особисто проставив власний підпис.

Як і у випадку із актом перевірки, другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення та припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.09.2021 також вручені ОСОБА_1 під особистий підпис в той же день (а.с.76, зворотній бік а.с.79).

Відтак, на переконання суду, відвідачем при проведенні перевірки і складанні/оформленні матеріалів перевірки дотримано встановленого порядку вручення акта перевірки і припису позивачу, а також протоколу із зазначенням часу і дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому доводи ОСОБА_1 з приводу вручення коментованих документів тільки 30.09.2021, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Досліджуючи доводи позивача щодо неправомірності внесення відповідачем оскаржуваного припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.09.2021 і постанови по справі про адміністративне правопорушення №38/32.1-03 від 30.09.2021, а також наявність правових підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне відмітити наступне.

Позивач обґрунтовуючи вище коментовані аргументи, вказує на відсутність складу і події адміністративного правопорушення позивача та пропуск строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як уже встановлено судом із матеріалів справи 06.05.2001 за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було зареєстровано право власності у рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.45).

Після смерті ОСОБА_2 (матері позивача) у вересні 2013 року ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право на спадщину і на замовлення останнього, ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" 26.03.2014 виготовлено технічний паспорт на коментовану квартиру (а.с.25-27).

Титульний аркуш даного технічного паспорта містить відтиск штампу ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" - «самовільна прибудова» , так само і на графічній схемі/плану такого паспорта біля зображення приміщення (розмірами 1,87 м на 2,69 м) із двома віконними отворами, вхід до якого влаштований через кімнату №4 (кухня площею 7,7 м2), нанесено відтиск штампу «самовільна прибудова».

Тобто, працівники ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" при здійсненні інвентаризації і виготовленні 26.03.2014 технічного паспорта житлової квартири АДРЕСА_1 встановили факт (обставину) самовільної прибудови приміщення розмірами 1,87 м на 2,69 м (а.с.25-27).

Виходячи із доводів відповідача, на переконання останнього, саме ОСОБА_1 , як власник квартири, є замовником будівництва (реконструкції квартири) в розумінні статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що зобов`язує позивача подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю для можливості виконання таких будівельних робіт.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Замовник, в розумінні пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, установлено, що замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 13 Порядку виконання будівельних робіт, повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (надалі по тексту також - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Кодексом України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту також - КУпАП) у частині 1 статті 96 встановлено відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

Отож, виходячи з аналізу наведених правових норм замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. За виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні передбачена відповідальність, зокрема, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частиною 5 статті 96 КУпАП визначено, що виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, за змістом частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За приписами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення дати його складання, як на підставу для звільнення у спірному випадку від адміністративної відповідальності, оскільки відповідачем в ході розгляду справи долучено копію протоколу, який містить дату його складання - 20.09.2021.

Така обставина свідчить лише про певну розбіжність, при цьому обидва протоколи є аналогічного змісту, а долучений позивачем до матеріалів справи протокол містить відомості про ознайомлення позивача 20.09.2021 із таким протоколом, що в сукупності виключає можливість сумніву складення відповідачем протоколу саме 20.09.2021.

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з частиною 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відтак суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачу необхідно було встановити, що саме позивач вчинив зазначене в оспорюваній постанові порушення.

Контролюючий орган в ході розгляду справи не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що безпосередньо ОСОБА_1 вчинялись роботи, перевірка яких послужила прийняттю оскаржуваних припису і постанови.

Так само і матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять підтвердження про обставину виконання одноосібно саме ОСОБА_1 будівельних, ремонтних робіт чи реконструкції із добудовою квартири АДРЕСА_1 , в тому числі зважаючи на те, що останньому на праві приватної власності належить тільки певна частка даної квартири (одна з яких перебувала у власності позивача до смерті його матері в 2013 році, а іншу додатково набув після її смерті).

Співвласниками такого нерухомого житлового приміщення в період часу з 2010 року по 2021 рік також була мати позивача - ОСОБА_2 (до її смерті в 2013 році), а на час перевірки і розгляду справи є також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , що засвідчується довідкою ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" від 26.11.2021 за №679/01-21 (а.с.82).

Обставина здійснення так званої «самовільної прибудови» - реконструкції із добудовою додаткового приміщення до житлової квартири без оформлення у встановленому порядку дозволу/отримання права на такі роботи, в тому числі наявності правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статті 96 КУаП, для суду у спірному випадку є очевидною за своїм змістом і подією, однак органом контролю не з`ясовано і не перевірено роль та значення інших власників квартири, яким в рівних долях належала/належить такий об`єкт нерухомого майна.

Отож стверджувати однозначно про здійснення реконструкції квартири саме ОСОБА_1 , виходячи із матеріалів справи, в тому числі матеріалів перевірки, суд не вбачає за можливе.

Притягуючи позивача до адміністративної відповідальності за порушення частини 5 статті 96 КУпАП, посадові особи відповідача мали встановити час початку та завершення будівельних робіт з реконструкції квартири. Проте, таких відомостей ні акт перевірки, ні протокол та оспорювана постанова не містять.

Навпаки, з акту перевірки вбачається, що будівельні роботи з реконструкції квартири вже здійснено.

Потреба у встановленні часу початку та закінчення будівництва пов`язано з встановленням особи, яка розпочала та здійснювала будівництво.

Обставина належності позивачу квартири поряд з іншими особами на праві спільної часткової власності відповідачем не була взята до уваги, їй не надана належна оцінка, вказане не відображено в матеріалах перевірки, не відібрані пояснення у таких відповідних осіб, які могли б засвідчити факт порушення містобудівного законодавства саме позивачем.

Дійсно, у справі можна було б врахувати доводи відповідача про вчинення особисто одноособово ОСОБА_1 такої протиправної добудови із врахуванням обставини, що позивач підписав акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення і припис без письмових зауважень та застережень (зворотній бік а.с.74, а.с.76, зворотній бік а.с.79), а також зважаючи на не виявлення бажання надати/викласти письмові пояснення в самому протоколі в розділі «пояснення особи, яка притягається до відповідальності» (зворотній бік а.с.75).

Однак, в даному випадку особливе значення має те, що позивач не є (не був) одноособовим і єдиним власником квартири як станом на 2021 рік (час проведення перевірки), так і на час подання матір`ю позивача заяви в житлово-експлуатаційну організацію для отримання дозволу на добудову (2010 рік), а також на момент смерті матері ОСОБА_1 (2013 рік).

Доводи відповідача про надане позивачем усне пояснення з приводу виконання ним особисто реконструкції із добудовою до квартири - нічим не підтвердженні.

Така обставина має значення для правильного вирішення спору.

Причини не отримання пояснень в ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відповідач суду не пояснив, так само як і не отримання пояснень в ймовірних свідків правопорушення - ініціатора звернення, за яким проведено перевірку, суміжних власників квартири в будинку АДРЕСА_3 .

Така добудова є подією в часі, яка явно складає тривалий період на її виконання.

Відтак, суд переконаний, що суміжні власники квартир чи інших квартир в будинку, в якому мало місце самовільна прибудова приміщення до фасадної (несучої) стіни на першому поверсі, що є дотичною (спільною) із квартирою АДРЕСА_1 , повинні володіти інформацією про обставини такої добудови, в тому числі про період будівництва, основного організатора і його безпосереднього виконавця/виконавців тощо.

Неявка позивача на розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення не може позбавити його права на оскарження постанови в судовому порядку і вимагати перевірку питання наявності складу адміністративного правопорушення в його діях.

Таким чином, неповно проведена перевірка вказує на необґрунтованість прийнятих за її наслідками рішень.

Зміст частини 5 статті 96 КУпАП свідчить, що склад вказаного правопорушення є триваючим. Правопорушення розпочинається з моменту початку виконання будівельних робіт, реконструкції та закінчується фактичним їх виконанням.

Таким чином, у ході розгляду справи суду необхідно встановити коли саме було розпочато виконання будівельних робіт (реконструкції) і чи завершено їх виконання на час проведення перевірки, а не обмежуватись лише констатацією факту виконання таких робіт.

Вирішуючи питання щодо часу фактичного виконання будівельних робіт з реконструкції (житлова квартира за адресою АДРЕСА_3 ) необхідно зазначити, що в ході позапланової перевірки суб`єктом владних повноважень виявлено факт реконструкції будівлі без права на виконання будівельних робіт. Посилань на час фактичного виконання будівельних робіт, як уже відмічалось судом, ані протокол, ані постанова не містять.

Отож, беззаперечною є та обставина, що посадовими особами Управління зафіксовано вже факт збудованого об`єкта, а не факт виконання будівельних робіт. При цьому, останні переконані, що виконання робіт на спірному об`єкті проводилось безпосередньо ОСОБА_1 .

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що диспозиція частини 5 статті 96 КУпАП встановлює відповідальність саме за "Виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті", тобто за активні дії, які полягають у виконанні певних будівельних робіт.

Проте, наявні в матеріалах справи документи, зокрема, фотографії, долучені відповідачем до акта перевірки, жодних доказів того, що позивачем проводяться будь-які будівельні роботи не містять.

Таким чином, вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної постанови, оскільки відповідачем не було вчинено всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останнього. Отже, вина позивача, на думку суду, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП матеріалами справи не доведена.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На завершення, суд бажає звернути увагу на те, що оцінка доказів здійснюється судом на основі внутрішнього переконання і таке переконання обов`язково має бути засноване на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю відповідно до положень частини 3 статті 268 КАС України.

Щодо аргументів позивача про неможливість застосування такої форми стягнення як зупинення підготовчих та будівельних робіт та притягнення до адміністративної відповідальності, з підстав відсутності такої у будівельному законодавстві чинному до 2011 року, то, зважаючи на триваючий характер допущеного позивачем правопорушення, суд вважає такі аргументи безпідставними, оскільки відповідачем застосовані норми Закону №3038-VI та КУпАП, чинні на час проведення перевірки та винесення оскаржуваного припису і постанови, що відповідає принципу дії закону у часі.

Враховуючи наведене вище, а також те, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень у ході судового розгляду законності прийнятих ним рішення не доведено, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості припису і постанови, суд вважає, що оскаржувані припис і постанова підлягає скасуванню.

Суд також звертає увагу на пункт 29 Рішення Європейського суду з прав людини (надалі по тексту також - Суд) від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А), за містом висновків якого згідно з установленою практикою Суду, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права (частина 2 статті 6 КАС України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).

Суд вжив всіх заходів на з`ясування обставин, які мають значення для даної справи, в тому числі витребував додаткові пояснення і докази з власної ініціативи (пункти 6, 7, 8, 9 ухвали суду про відкриття провадження у справі).

Представлені відповідачем докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що оскаржуваний припис і постанова є правомірними, прийнятими обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи на виконання частини 2 статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, адміністративний позов є обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач за подання до суду адміністративного позову не майнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться квитанція від 08.11.2021 за №82964 (а.с.1).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 гривень.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис заступника начальника Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради начальника відділу контролю за будівництвом Бобриса Романа Васильовича та заступника начальника відділу контролю за будівництвом Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради начальника відділу контролю Гультайчука Василя Володимировича про зупинення виконання будівельних робіт від 20.09.2021 і усунення виявленого порушення шляхом приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану або отримання права на виконання будівельних робіт.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради Семківа Олега Мироновича №38/32.1-03 від 30.09.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 5 статті 96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 04054346) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 908,00 гривень (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_5 ;

представник позивача - адвокат Савчук Ігор Сергійович (ордер на надання правової допомоги серії АА №1139876 від 08.11.2021), Вознесенський узвіз, буд.14, офіс 16/54, м. Київ, 04053;

Відповідач - Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 04054346), вул. Дністровська, 26, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.