Справа № 200/15834/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року Справа№200/15834/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2017 року по 18.02.2021 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 13.10.2017 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 18.02.2021 року березень 2018 року з урахуванням абз. 4 п. 5 постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 13.10.2017 року по 18.02.2021 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 13.10.2017 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 18.02.2021 року березень 2018 року з урахуванням абз. 4 п. 5 постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язання встановити фіксовану суму індексації грошового забезпечення у березні 2018 року в розмірі 4258,75 гривень за виключенням суми збільшення грошового доходу у зв`язку з встановленням посадового окладу відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 13.10.2017 року по 18.02.2021 року.

Зазначає, що відповідачем невірно нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, про що 29.10.2021 року нею до відповідача надіслано відповідне звернення.

Листом від 09.11.2021 року відповідач відмовив позивачеві у нарахуванні індексації з 13.10.2017 року по 18.02.2021 року, роз`яснивши, що при нарахуванні їй індексації грошового забезпечення діяв у межах наявного фінансового ресурсу та чинного законодавства.

З зазначених підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Прийнято розгляд справи проводити в строки встановлені ст. 258 КАС України.

Відповідно до вимог статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідачем надано письмовий відзив від 29.11.2021 року № 692/6179 (а.с. 43-48). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач фактично проходила військову службу за контрактом з 13.10.2017 року по 20.10.2018 року та з 28.12.2018 року по 18.02.2021 року, оскільки вибувала у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зазначає, що відповідно статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та до пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Наголошує, що за період проходження військової служби позивачу нараховано та сплачено індексацію грошового забезпечення у повному розмірі з моменту наявного фінансового ресурсу - з листопада 2018 року, крім періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною в період з 20.10.2018 року по 28.12.2018 року, тобто періоду коли позивач не отримувала грошового забезпечення.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 (а.с. 13-14). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 13.04.2018 року (а.с. 16).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.10.2017 року № 299, ОСОБА_1 призначено на посаду діловода тилу, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 13.10.2017 року (а.с. 17).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2021 року № 48 позивача звільнено з військової служби за контрактом та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 18.02.2021 року (а.с. 18).

У період з 20.10.2018 року по 28.12.2018 року ОСОБА_1 знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджено наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2018 року № 297 та від 28.12.2021 року № 365 (а.с. 50-51).

Заявою від 29.10.2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 13.10.2017 року по 28.02.2018 року, провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018 року по 18.02.2021 року, надати інформацію про розмір посадового окладу та вказати місяці для обчислення індексу споживчих цін (базові місяці) у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (а.с. 23-24).

Листом від 09.11.2021 року № 692/5849 відповідач відмовив позивачеві у нарахуванні індексації з 13.10.2017 року по 18.02.2021 року, роз`яснивши, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення діяв у межах наявного фінансового ресурсу та чинного законодавства (а.с. 25-28). Відповідач повідомив позивача, що відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Також відповідач зазначив, що в період з 2015 року по 2018 рік в межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ у Міністерства оборони України не було.

Згідно довідки-розрахунку про виплату індексації грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 позивачу нарахована та сплачена індексація грошового забезпечення за період з листопада 2018 року по лютий 2021 року в сумі 5353,36 гривень (а.с. 29, 53). В зазначеній довідці-розрахунку не зазначено, який базовий місяць був застосований для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Перевіряючи правомірність дій відповідача, щодо виплати індексації грошового забезпечення не в повному обсязі, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (надалі - Закон № 1282-ХІІ), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1 № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Стаття 3 Закону України № 1282-ХІІ передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка, а з 2016 року - 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується з 01.12.2015 року).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому, нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку №1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 року по справі №825/694/17, яка враховується відповідно до положень частини 5 статті 242 КАС України.

Отже, під час проведення індексації грошових доходів базовим місяцем є місяць, в підвищення тарифних ставок (окладів).

З Постанови КМУ №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» вбачається, що в період її дії з 01.01.2008 до 01.03.2018, що охоплює період проходження служби позивачем, посадові оклади військовослужбовців не змінювались. Оскільки місяцем підвищення посадових окладів військовослужбовців є січень 2008 року, відповідно до Порядку №1078, саме він має визначатися як базовий під час нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01 березня 2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року.

03 листопада 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 року № 1038, якою внесено зміни до постанови № 704. Згідно з вказаною постановою затверджено з 01 жовтня 2020 року нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів, тобто відбулось наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців, які діяли з березня 2018 року.

Отже, березень 2018 року та жовтень 2020 року є місяцями підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липни 2003 року № 1078, «березень» 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року, а жовтень 2020 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошовою забезпечення військовослужбовців починаючи з 01 жовтня 2020 року.

При цьому індексація повинна проводитися з урахуванням абзаців 4 та 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Таким чином, індексація позивачу за період служби з листопада 2018 року по лютий 2021 року нарахована та виплачена з порушенням вимог законодавства, тобто в меншому розмірі, ніж встановлений законодавством.

Також порушені права позивача на виплату індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2017 року по 31.10.2018 року, оскільки в зазначений період військова частина НОМЕР_1 взагалі не нараховувала індексацію грошового забезпечення.

Порушення прав позивача на виплату індексації грошового забезпечення не встановлені за період знаходження позивача у відпустці по догляду за дитиною, коли позивач не отримував грошового забезпечення, а саме: з 20.10.2018 року по 28.12.2018 року.

Згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_4 за 2017 рік, ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення за жовтень грудень 2017 року не нараховувалась та не виплачувалась (а.с. 30).

Згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_5 за 2018 рік, ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення за січень жовтень, грудень 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась (а.с. 31).

Згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_6 за 2019 рік, ОСОБА_1 нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за січень вересень, листопад грудень 2019 року (а.с. 32).

Отже, у період служби позивача з 13.10.2017 року по 28.02.2018 року відповідач зобов`язаний нарахувати індексацію з застосуванням місяця для обчислення базового місяця для обчислення споживчих цін січень 2008 року, з 01.03.2018 року по 30.09.2020 року березень 2018 року, а з 01.10.2020 року по 18.02.2021 року жовтень 2020 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та виплатити її недоотриману частину за виключенням виплаченої частини індексації.

Разом з тим, позиція позивача про те, що відповідач починаючи з 01 березня 2018 року має виплачувати йому індексацію грошового забезпечення у фіксованій сумі в розмірі 4258,75 грн., тобто майже вдвічі більшій, ніж посадовий оклад з посиланням на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі № 816/1727/16 є не обґрунтованою, оскільки предметом вказаної справи є скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу від 16.09.2016 № 16-20-203/739-128. Суд також не бере до уваги посилання позивача на лист Мінсоцполітики України від 29.12.2017 року № 122/0/66-17, який не є нормативно-правовим актом та має інформаційний та рекомендаційний характер, а тому не може бути врахований судом.

Відповідно до архівної відомості за 2018 рік в березні 2018 року загальна сума додаткових видів грошового забезпечення разом з окладом позивача склала суму 10182,03 гривень (а.с. 31).

Відповідно п. 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

З огляду на те, що обрахована в листі Мінсоцполітики сума індексації в розмірі 4258,75 гривень, яка підлягала виплаті позивачу в грудні 2017 року значно менша за суму доходу позивача (який складається з окладу та складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру) в березні 2018 року, очевидним є те, що за рахунок підвищення підстави для нарахування ОСОБА_1 індексації перестали існувати.

В подальшому, до звільнення позивача зі служби, тобто в період з березня 2018 року по лютий 2021 року, поріг індексації в 103 відсотка перевищений не був.

З зазначених причин, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення підлягає задоволенню шляхом нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2017 року по 18.02.2021 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 13.10.2017 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, за період з 01.03.2018 року по 30.09.2020 року березень 2018 року, а за період з 01.10.2020 року по 18.02.2021 року жовтень 2020 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 за виключенням періоду знаходження ОСОБА_1 з 20.10.2018 року по 28.12.2018 року у відпустці по догляду за дитиною.

Вимоги ж позивача про те, що відповідач починаючи з 01 березня 2018 року має виплачувати йому індексацію грошового забезпечення у фіксованій сумі в розмірі 4258,75 грн. не підлягають задоволенню у спосіб, обраний позивачем.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Подібна правова позиція раніше була висловлена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 року у справі № 822/1110/16, у постанові від 20.12.2019 року у справі №822/1731/16, у постанові від 13.03.2020 року у справі № 803/1565/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до п. 13 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як учасник бойових дій. Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

На підставі положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 ; місце проживання зазначене в позовній заяві: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код НОМЕР_8 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 не в повному розмірі індексацію грошового забезпечення за період з 13.10.2017 року по 19.10.2018 року та з 29.12.2018 року по 18.02.2021 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.10.2017 року по 18.02.2021 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 13.10.2017 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, за період з 01.03.2018 року по 30.09.2020 року березень 2018 року, а за період з 01.10.2020 року по 18.02.2021 року жовтень 2020 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 за виключенням періоду знаходження ОСОБА_1 з 20.10.2018 року по 28.12.2018 року у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 січня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова