Справа № 200/12187/21
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року Справа№200/12187/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ КХП» до Головного управління ДПС у Донецький області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень

за участю:

секретаря судового засідання: Столяренко Я.С.;

представника позивача Самодерженкова Т. О.

представника відповідача Яковлєва А. С.

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ КХП», звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 29.11.2021, просив суд визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.05.2021 № 7 про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість на 118 791,00 грн та від 31.08.2021 № 7 про збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 400 310,00 грн, з яких за основним платежем 363 918,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 36 392,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 09.04.2021 №3680/05-999-07-17/40504277, є безпідставними, оскільки господарські операції з придбання товару із контрагентами ТОВ «ПОСТ УКРТРАСТ» та ТОВ «ФІНІТІ ОПТ» мали реальний характер, підтверджуються належним чином оформленими первинними та іншими документами бухгалтерського і податкового обліку, а висновок контролюючого органу в акті перевірки про удаваний характер цих операцій ґрунтується на підставі податкової інформації інформаційно-аналітичних базах ДПС відносно зазначених контрагентів без аналізу первинних документів, складених за наслідками операцій з підприємством. Позивач посилався на те, що не може нести відповідальність за недотримання податкової дисципліни контрагентами та іншими постачальниками в ланцюгу поставок, який досліджувався контролюючим органом. Недоліки в оформленні окремих документів за наявності інших належних доказів здійснення операцій з постачання товару не позбавляє його права на врахування фінансових показників зазначених операцій у податковому обліку.

Крім цього, представник позивач зауважив тому, що інспекторами податкового органу порушено порядок проведення перевірок, фактично перевірка у приміщенні підприємства не проводилася; інспектори, прийшовши на підприємство запропонували директору товариства надати документи по операціям з придбання продукції в ТОВ «ПОСТ УКРТРАСТ» та ТОВ «ФІНІТІ ОПТ», на підставі яких в податковому обліку серпня та вересня 2020 року сформовано податковий кредит. Певні документи інспектори запропонували надати позивачу копії, акт перевірки на території підприємства не складався.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеному в позові, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди із позовом визначив в наданому до суду відзиві. За змістом викладеного у відзиві під час проведення перевірки діяльності позивача встановлено відображення підприємством в податковому обліку з ПДВ податкового кредиту за наслідками господарських операцій із ТОВ «ПОСТ УКРТРАСТ» та ТОВ «ФІНІТІ ОПТ», що фактично не мали реального відбуття. Так, в ході проведеної перевірки аналізом баз даних ЄРПН встановлено, що контрагенти позивача не придбавали послуг з транспортування вантажів, зазначених в наданих до перевірки товарно-транспортних накладних водії не є працівниками зазначених , крім цього встановлено , що придбання такого товару як пшениця м`яка, не насіннєва, українського походження врожаю 2020» було разовою угодою, нетиповою для змінюваних контрагентом позивача видів діяльності. З узагальнюючої податкової інформації встановлено, що контрагент позивача ТОВ «ФІНІТІ ОПТ» не має достатніх трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності.

На думку відповідача, податковий орган дійшов правомірних висновків про нереальність господарських операцій здійснених між позивачем та його контрагентами та відповідно порушення позивачем положень податкового законодавства. З огляду на таке, відповідач наполягав на правомірності прийнятих ним податкових повідомлень рішень та відсутності підстав для їх скасування.

В судовому засіданні представник відповідача надала пояснення аналогічні викладеному у відзиві, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначила, що 25.11.2020 вона разом із іншим інспектором контролюючого органу прийшли на юридичну адресу підприємства для проведення перевірки, направлення та наказ про призначення перевірки були вручені директору та юристу товариства. Інспекторів було повідомлено про відсутність документів, необхідних для проведення перевірки. Наступного дня на адресу контролюючого органу надійшов лист від підприємства надало про втрату документів. У зв`язку з наведеним строк перевірки був перенесений до відновлення документації на 90 днів. Повторне направлення на перевірку було оформлено 18.03.2021. На час виходу перевіряючі вже опрацювали податкові бази та визначилися із переліком документів, необхідним для витребування. Перевірка була тематичною, тому запитували документи по постачальникам ТОВ «ПОСТ УКРТРАСТ» та ТОВ «ФІНІТІ ОПТ». На підприємство ми зайшли через прохідну, де вахтер дивився їх посвідчення та записав до Журналу. Під час перевірки інвентаризацію не робили. На вимогу перевіряючих товариством були надані копії витребуваних документів, зазначені документи досліджувалися у приміщенні ГУ ДПС, де і складався Акт перевірки. На території підприємства складати акт не було можливості, оскільки було відсутні опалення та робітники.

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначила, що перевірка проводилася на підставі наданих підприємством документів. Висновки перевірки викладені в акті. Оскільки перевірка була тематичною та стосувалася одного податку, до виходу на перевірку інспектори визначилися за своїми службовими базами відносно документів, акцент було зроблено на ТОВ «ПОСТ УКРТРАСТ» та ТОВ «ФІНІТІ ОПТ».

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 позов залишено без руху. Ухвалою від 23.10.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 10.11.2021. Підготовче судове засідання відкладалося на 16.11.2021, в підготовчому засіданні оголошувалися перерва до 30.11.2021. Підготовче засідання, призначене на 30.11.2021, відкладалося на 29.12.2021. Протокольною ухвалою від 29.12.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 26.01.2022, в судовому засіданні оголошувалася перерва до 01.02.2022.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ КХП» (позивач) є юридичною особою, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 40504277. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру місцезнаходженням позивача є: 87510, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Луніна, будинок 50.

Як платник податків позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області.

20.10.2020 позивач надав до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за вересень 2020 року із зазначенням у рядку 21 декларації суми від`ємного значення податку, що зараховується до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду, - 118 791 грн. Відповідно до цієї декларації податковий кредит звітного періоду складається з податкового кредиту звітного періоду (рядок 10.1.), що становить 330 817 грн та від`ємного значення рядку 21 попереднього звітного періоду (рядок 16),- 195 175 грн, податкові зобов`язання вересня 2020 року 407 201 грн.

В період з 22.03.2021 по 02.04.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Маріупольский КХП» щодо законності декларування за вересень 2020 року суми від`ємного значення з податку на додану вартість, сформованого платником, у тому числі за рахунок сум від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередньому звітному періоду (серпень 2020 року). За наслідком проведення перевірки складено акт від 09.04.2021 № 3680/05-99-07-17/40504277 (т. 1 арк. справи 23- 47).

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків перевіркою встановлено порушення пунктів 198.1., 198.2., 198.3., 198.5. статті 198 , пунктів 200.1., 200.4. статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого в декларації за серпень 2020 року занижено ПДВ на суму 748 258 грн, в декларації за вересень 2020 року на 363 318 грн та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 118 791 грн.

Згідно з викладеним в акті позивачем до складу податкового кредиту серпня та вересня 2021 року віднесено податок на додану вартість, сплачений у зв`язку із придбанням продукції в ТОВ «ФІНІТІ ОПТ» на підставі договорів № 03/08 від 03.08.2020, № 22/09 від 22.09.2020, ТОВ «ПОСТ УКРТРАСТ» на підставі договору № 15/09 від 15.09.2020 - зерна пшениці м`якої, не насіннєвої українського походження врожаю 2020 року.

Актом встановлено, що позивач на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ФІНІТІ ОПТ», сформував податковий кредит серпня 2020 року в сумі 943 433 грн (податкові накладні від 05.08.2020 № 56, від 06.08.2020 № 57, від 18.08.2020 № 89, від 28.08.2020 № 95, від 27.08.2020 № 94, від 24.08.2020 № 92, від 20.08.2020 № 90, від 26.08.2020 № 93, від 21.08.2020 № 91 та від 31.08.2020 № 101), податковий кредит вересня 2020 року в сумі 132 742 грн (податкові накладні від 19.09.2020 № 93, від 24.09.2020 № 109, від 23.09.2020 № 108, від 23.09.2020 № 122); на підставі податкової накладної від 18.09.0020 № 1, виписаної ТОВ «ПОСТ УКРТРАСТ», сформував податковий кредит вересня 2020 року в сумі 154 792 грн.

Заперечуючи право позивача на податковий кредит за вищевказаними операціями з придбання товарів та послуг, контролюючий орган наполягав на тому, що вони не мали реального характеру. Цей висновок зроблено відповідно до таких обставин, зазначених в акті перевірки: «обрив» ланцюга поставок, що унеможливлює відстеження руху товару від виробника (або імпортера) до позивача; відсутність в контрагентів власних транспортних засобів та відсутність даних на підтвердження придбання послуг з транспортування товару у інших суб`єктів господарювання; не відповідність видаткових накладних вимогам частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; нетиповість укладених угод зазвичай здійснюваній діяльності контрагентів.

25.05.2021 на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ 7 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 390 220 грн, у т.ч. за основним платежем - 1 112 176 рн, штрафні (фінансові) санкції 278 044 грн;

№ 7 про зменшення від`ємного значення суму податку на додану вартість за вересень 2020 року на 118 791 грн.

За наслідком розгляду скарг позивача Державною податковою службою України скасовано податкове повідомлення-рішення № 7 від 25.05.2021 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2020 року в сумі 748 258 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 241 652 грн, з підстав протиправності донарахування зобов`язань за серпень 2020 року, правомірність визначення яких не входила до предмету проведеної перевірки.

31.08.2021 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 7 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 400 310 грн, у т.ч. за основним платежем - 363 918 грн, штрафні (фінансові) санкції 36 392 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й НОРМАТИВНО-ПРАВОВІ АКТИ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі за текстом ПК України, Кодекс).

Згідно з положенням пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність'' від 16.07.1999 №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі Положення № 88) господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Відповідно до пункту 2.1 вказаного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Згідно пункту 2.4 Положення № 88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктами 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 цієї статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктами 200.1-200.3 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Аналіз положень чинного податкового законодавства свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону №996-XIV, так само характеризує і податковий облік.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку. Це відповідає і вимогам статті 75 КАС щодо достовірності доказів.

Слід зазначити, що посилання позивача на порушення під час проведення перевірки порядку її проведення, зокрема, складання акту перевірки поза приміщенням товариства, дослідження наданих товариством копій у приміщенні податкової інспекції, судом не приймаються, оскільки наведені порушення порядку проведення перевірки не впливають на правомірність висновків акту щодо виявлених порушень норм матеріального права. Що стосується доводів позивача про нездійснення перевірки правомірності формування податкових зобов`язань перевіряємого періоду, то вони також судом не приймаються, оскільки також не впливають на висновки щодо правомірності формування податкового кредиту. Позивачем під час судового розгляду не було надано будь-яких документів, які б свідчили про невірне визначення ним зобов`язань вересня 2020 року.

За змістом акту № 3680/05-99-07-17/4050277 від 09.04.2021 під час перевірки на підтвердження відбуття операцій з придбання продукції в ТОВ «ФІНІТІ ОПТ» позивачем надані видаткові накладні за серпень 2020 року на загальну суму 5 660 597,00 грн, у т.ч. ПДВ 943 433,00 грн:

видаткові накладні № 1 від 05.08.2020 на суму 928 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 154 666,70 грн, № 2 від 06.08.2020 на 872 001,00 грн, у т.ч. ПДВ 145 333,50 грн, № 3 від 18.08.2020 на 310 068,00 грн, у т.ч. ПДВ 51678,00 грн, № 4 від 20.08.2020 на 391 442,00 грн, у т.ч. ПДВ 65 240,33 грн, № 5 від 21.08.2020 на 655 052,00 грн, у т.ч. ПДВ 109 175,30 грн, № 6 від 24.08.2020 на 322 828,00 грн, у т.ч. ПДВ 53 804,67 грн, № 7 від 26.08.2020 на 640 842,00 грн, у т.ч. ПДВ 106 807,00 грн, № 8 від 27.08.2020 на 614 336,00 грн, у т.ч. ПДВ 102 389,00 грн, № 9 від 28.08.2020 на 626 516,00 грн, у т.ч. ПДВ 104 419,33 грн, № 10 від 31.08.2020 на 299 512,00 грн, у т.ч. ПДВ 49 918,67 грн та документи, що підтверджують транспортування: ТТН від 05.08.2020 № 20, № 21, № 22, 23, 24, від 06.08.2020 №№ 25, 27, 28, 29, від 18.08.2020 № 30, від 20.08.2020 № 31, 32, від 21.08.2020 № 33, 34 від 24.08.2020 № 35, від 26.08.2020 № 36, 37, від 27.08.2020 № 38, 39, від 28.08.2020 № 40, 41 від 31.08.2020 № 42;

за вересень 2020 року на загальну суму 796 452,00 грн, у т.ч. ПДВ 132 742,00 грн: видаткові накладні від 23.09.2020 № 11 та 14, від 19.09.2020 № 13, від 24.09.2020 № 15 та документи, що підтверджують транспортування: ТТН від 19.09.2020 № 1, 2 від 23.09.2020 № 3, 4, від 24.09.2020 № 5.

на підтвердження відбуття операцій з придбання продукції в ТОВ «ПОСТ УКРТРАСТ» на загальну суму 773 959,00 грн, у т.ч. ПДВ 154 792,00 грн позивачем надані документи, що підтверджують транспортування: ТТН від 18.09.2020 №№ 1, 2, 3.

Копії зазначених документів наявні в матеріалах справи.

Під час огляду цих документів підтверджено посилання відповідача на відсутність розшифровки підписів замовника та постачальника у видаткових накладних, що є суттєвим порушенням оформлення первинного документа та позбавляє можливості встановити осіб, що приймали участь в оформленні такої господарської операції.

Втім, наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні містять всі необхідні реквізити (назви підприємств від імені яких складений документ, назви документів та дати їх складання, зміст господарської операції та її вимірники, посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за складання первинних документів), що необхідні для ідентифікації осіб, що приймали участь в оформленні зазначеної господарської операції з придбання позивачем товарно-матеріальних цінностей від контрагентів ТОВ «ФІНІТІ ОПТ» та ТОВ «ПОСТ УКТРАСТ». Будь-які документи, які б свідчили про те, що будь-хто з осіб, які приймали участь в оформленні транспортування продукції від ТОВ «ФІНІТІ ОПТ», ТОВ «ПОСТ УКТРАСТ» не підписував ці документи чи фактично не брав участь у передачі продукції в матеріалах справи відсутні. Отже, враховуючи презумпцію правомірності правочину та презумпцію добросовісності платника податків, підстави для неврахування товарно-транспортних документів в суду відсутні.

В даному випадку наведені відповідачем доводи щодо відсутності транспортних засобів в контрагентів, не перебування водіїв в трудових відносинах із контрагентами позивача, неформування контрагентами податкового кредиту з податку на додану вартість за фактом придбання транспортних послуг не є достатньою підставою не врахувати відомості товарно-транспортних накладних. З цих самих підстав суд не приймає посилання відповідача на те, що за змістом узагальненої податкової інформації щодо ТОВ «ФІНІТІ-ОПТ» та ТОВ «ПОСТ УКРТРАСТ» не підтверджено отримання цієї продукції за ланцюгом постачання, оскільки вони не спростовують відомостей первинних документів.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

Суд звертає увагу на те, що всі доводи податкового органу, викладені в акті перевірки, а в подальшому у відзиві на позов, доводяться даними, яка міститься в узагальненій податковій інформації, в ЄРПН, проте будь - яка податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є беззаперечним доказом в розумінні процесуального закону. Така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган. Записи у інформаційних базах контролюючого органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, відповідно, сама по собі така інформація не є належним доказом по справі.

Суд, дослідивши інформацію про контрагентів позивача з автоматизованих інформаційних систем органів ДФС в сукупності з іншими доказами, дійшов висновку, що ця інформація не є беззаперечним доказом висновку про відсутність фактичного виконання спірних операцій, оскільки не спростовує надані позивачем докази.

Таким чином, висновки відповідача про завищення податкового кредиту вересня 2020 року, у тому числі від`ємного значення податку попереднього звітного періоду, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2020 року на 363 918,00 грн та від`ємного значення податку, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 118 791,00 грн є безпідставними.

З врахуванням викладеного вище, податкові повідомлення-рішення від 25.05.2021 № 7 про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість на 118 791,00 грн та від 31.08.2021 № 7 про збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 400 310,00 грн, з яких за основним платежем 363 918,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 36 392,00 грн є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Сума сплаченого позивачем судового збору ставить 22 700,00 грн, втім виходячи із загальної суми позову про оскаржевання позивачем спірних податкових повідомлень-рішень, після надання ним заяви про зменшення позовних вимог, з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 7786,52 грн.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ КХП» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.05.2021 № 7 про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість на 118 791,00 грн та від 31.08.2021 № 7 про збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 400 310,00 грн, з яких за основним платежем 363 918,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 36 392,00 грн, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.05.2021 № 7 про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість на 118 791,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.08.2021 № 7 про збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 400 310,00 грн, з яких за основним платежем 363 918,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 36 392,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Товариства з додатковою відповідальністю «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ КХП» судові витрати в розмірі 7 786 (сім тисяч сімсот вісімдесят шість) гривень 52 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.02.2022.

Суддя А.С. Михайлик