Справа № 200/16603/21
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року Справа№200/16603/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3)

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до якого просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не застосування положень ст.8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці при розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах № 3160 від 18.08.2021 року та не врахування до пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 періодів роботи: на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.1994 року по 30.04.1994 року, з 03.05.1994 року по 30.06.1994 року, з 01.08.1994 року по 31.08.1994 року, з 06.03.2014 року по 17.12.2017 року; на підприємстві ЗАТ Вуглевидобуток з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року; на підприємстві Шахта ім. Д.С. Коротченко з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року та неврахування до страхового стажу та пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 періоду роботи на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2018 року по 06.09.2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 18 серпня 2021 року відповідно до вимог статті 8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці, у розмірі 80 відсотків заробітної плати шахтаря, але не менше ніж три прожиткові мінімуми для осіб, що втратили працездатність та сплатити ОСОБА_1 суми несплаченої пенсії з урахування перерахунку пенсії та здійснених виплат з врахуванням висновків суду; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи: на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.1994 року по 30.04.1994 року, з 03.05.1994 року по 30.06.1994 року, з 01.08.1994 року по 31.08.1994 року, з 06.03.2014 року по 17.12.2017 року; на підприємстві ЗАТ Вуглевидобуток з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року; на підприємстві Шахта ім. Д.С. Коротченко з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року, зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2018 року по 06.09.2021 року.

Ухвалою від 29 листопада 2021 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З 30 грудня 2021 року по 14 січня 2022 року суддя перебував у відпустці.

05 січня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

З 27 січня 2022 року по 05 лютого 2022 року суддя перебував на лікарняному.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, організаційно-правова форма орган державної влади.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що з 31.07.2021 року йому призначена пенсія за віком на пільгових умовах, згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, однак, при розгляді заяви про призначення пенсії відповідачем були враховані не всі періоди до страхового та пільгового стажу в підземних у мовах за Списком №1, у зв`язку чим до позивача не були застосовані положення ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», через відсутність 15 років пільгового стажу.

У відповіді на адвокатський запит № 0500-1502-8/99496 від 08.11.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що до пільгового стажу не зараховані наступні періоди роботи: на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.04.1994 року по 30.04.1994 року, з 03.05.1994 року по 30.06.1994 року, з 01.08.1994 року по 31.08.1994 року, з 01.07.1997 року по 01.09.1997 року у зв`язку з тим, що відсутня робота в підземних умовах; на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року у зв`язку з тим, що відсутня довідка, яка підтверджує пільговий характер роботи; на підприємстві Шахта ім. Д.С. «Коротченко» з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року у зв`язку з тим, що довідка видана архівною установою, яка не підтверджує зайнятість на підземних роботах протягом повного робочого дня (долучена до документів пільгова довідка від 03.02.2021 року № 1-21, видана шахтою ім. Д.С. Коротченко, не може бути прийнята до уваги, так як архіви знаходяться в ТОВ «Міжрегіональний галузевий архів»); на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» з 06.03.2014 року по 17.12.2017 року, оскільки посада заступника начальника дільниці МДО відсутня в переліку посад, що дають право на пільгову пенсію, затвердженого наказом про атестацію робочих місць від 06.03.2014 № 2/35-ОП.

Крім того, на момент призначення пенсії в індивідуальних відомостях про застраховану особу за періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2018 року по 31.07.2021 року відсутня сплата страхових внесків, тому зазначені періоди не враховані до страхового та пільгового стажу.

Щодо не врахування відповідачем до страхового та пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2018 року по 06.09.2021 року у зв`язку з несплатою страхових внесків позивач зазначив, що згідно довідки, виданої ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за вих. № 430/10 від 29.10.2021 року позивач працював на підприємстві з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та роботодавцем за цей період щомісячно на його зарплату нараховувались та сплачувались до Пенсійного фонду України страхові внески, що підтверджується довідкою, виданою ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за вих. № 431/10 від 29.10.2021 року, згідно якої позивач дійсно працював на підприємстві з 01.01.2019 року по 31.08.2021 року та роботодавцем за цей період щомісячно на зарплату нараховувався та сплачувавався до Пенсійного фонду України єдиний соціальний внесок. Поряд з цим позивач зазначає, що не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював.

Щодо не врахування до пільгового стажу періодів роботи на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року та періоду роботи на підприємстві Шахта ім. Д.С. «Коротченко» з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року через відсутність довідки, що підтверджує пільговий характер роботи позивач вказує, що пільговий характер його роботи на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року та гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві Шахта ім. Д.С. Коротченко з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_3 від 01.08.1990 року.

Щодо не врахування до пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» з 01.04.1994 року по 30.04.1994 року, з 03.05.1994 року по 30.06.1994 року, з 01.08.1994 року по 31.08.1994 року у зв`язку з відсутністю роботи в підземних умовах позивач зазначає, що згідно записів трудової книжки він в спірні періоди працював з повним робочим днем в шахті.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» з 06.03.2014 року по 17.12.2017 року на посаді заступника начальника дільниці МДО, оскільки вона відсутня в переліку посад, що дають право на пільгову пенсію позивач вказав, що непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні позивачу до пільгового стажу в підземних умовах за Списком № 1 періодів роботи на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 06.03.2014 року по 17.12.2017 року, крім того, посада заступника начальника дільниці МДО з повним робочим днем під землею віднесена до підрозділу 1.1 б розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року та № 461 від 24.06.2016 року, що діяли протягом вказаного періоду роботи позивача.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що відповідно до наданих документів стаж на підземних роботах складає 28 років 07 місяців 15 днів, в тому числі пільговий стаж, який дає право на призначення пенсії згідно ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 - 10 років.

Заява ОСОБА_1 була розглянута, пенсія за віком на пільгових умовах згідно ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 була призначена з 31.07.2021.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.04.1994 по 30.04.1994, з 03.05.1994 по 30.06.1994, з 01.08.1994 по 31.08.1994, з 06.03.2014 по 17.12.2017, на підприємстві Шахти ЗАТ «Вуглевидобуток» з 24.09.1997 по 31.10.1998, на підприємстві ДП «Шахта ім. Д.С. Коротченко» з 15.10.2001 по 15.07.2002 відповідач зазначив, що трудова книжка підтверджує лише загальний трудовий стаж працівника, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами.

До заяви про призначення пенсії, позивачем довідки уточнюючі пільговий характер роботи за періоди роботи на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.04.1994 по 30.04.1994, з 03.05.1994 по 30.06.1994, з 01.08.1994 по 31.08.1994, з 06.03.2014 по 17.12.2017, на ЗАТ «Вуглевидобуток» з 24.09.1997 по 31.10.1998, на Шахті ім. Д.С. «Коротченка» з 15.10.2001 по 15.07.2002, не надано, що унеможливлює зарахування до пільгового стажу цих періодів.

Щодо незарахування до пільгового стажу період роботи позивача на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2010 по 31.12.2010, з 01.12.2018 по 17.08.2021, відповідач зазначив, що згідно статті 6 ЗУ №2464-УІ платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, однак згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» (Форма ОК-5) ОСОБА_1 встановлено, що за періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта 1- 3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2010 по 31.12.2010, з 01.12.2018 по 17.08.2021 страхові внески не сплачувалися.

Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу позивача період роботи з 18.08.2021 по 06.09.2021, управління зазначає, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними, у зв`язку з тим, що позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії 18.08.2021 року, а тому цей період не може бути управлінням зарахований до пільгового стажу у зв`язку з тим, що він пізніший ніж заява про призначення пенсії.

Щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідач зазначив, що статтею 8 Закону № 345-УІ визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

На підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу встановлено, що на день звернення за перерахунком пенсії стаж на підземних роботах ОСОБА_1 складає Список №1 - шахтарі - 10 років замість необхідних 15-ти років, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Дослідивши надані сторонами документи суд встановив наступне.

Трудовий стаж позивача підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_3 , згідно записів якої:

- №№ 7-9 позивач працював гірником підземним з повним робочим днемв шахті, гірником підземним 3 розряду на дільниці підготовчих робіт з 20.07.1993 року по 01.09.1994 року на Шахті 1-3 «Новогродівська»;

- №№11-13 позивач працював гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці №7 з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року в ЗАТ «Вуглевидобуток»;

- 19-20 позивач працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року на Шахті ім. Д.С. Коротченко.

- №№ 39-41 позивач працював в заступником начальника дільниці монтажу-демонтажу обладнання з 20.10.2010 року по 18.12.2017 у Відокремленому підрозділі «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля».

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5), в період з травня 2010 року по грудень 2010 року включно та з лютого 2019 року по вересень 2021 року включно роботодавцем - Відокремленим підрозділом «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» страхові внески за позивача не сплачувались.

Також згідно вказаних відомостей позивач з березня 2014 року по грудень 2017 року включено працював за професією, що обліковується за кодом спеціального стажу ЗПЗ014А4, яка відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року N 435 (далі Порядок №435), під кодом ЗПЗ014А4 обліковується спеціальний стаж інженерно-технічних працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» № 109 від 02.08.2021 року позивач в період з 20.10.2010 року по 01.08.2016 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією заступник начальника дільниці підземний з повним робочим днем в шахті, накази про атестацію робочих місць від 23.04.2010 року № 2/44-ОТ, від 02.03.2014 року № 2/35-ОП.

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» № 109 від 02.08.2021 року позивач в період з 01.08.2016 року по 18.12.2017 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією гірничомонтажник підземний дільниці МДО з повним робочим днем в шахті, накази про атестацію робочих місць від 05.03.2019 року № 2/36-ОП, з 18.12.2017 року по 02.08.2021 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля від 02.03.2014 року № 2/35-ОП.

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» № 26/31 від 02.08.2021 року позивач в період з 15.10.1993 року по 01.09.1997 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією гірник підземний з повним робочим днем, яка відноситься до Списку №1, Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 року.

Згідно архівної довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний міжгалузевий архів» від 03.02.2021 року № 51, з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року позивач працював в ДП «Шахта ім. Д.С. Коротченка» гірником підземним 3 розряду, матеріали атестації робочих місць Наказ № 302 від 26.06.2000 року.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та доказів на обґрунтування правомірності своєї позиції не надано.

Отже, обставини та підстави не зарахування спірного періоду до страхового стажу позивача відповідачем підтверджено та відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність. недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383 (далі Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно п. 10. Наказу №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

У пункті 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву достовірність записів у трудовій книжці щодо окремих періодів роботи позивача.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Таким чином, відомості трудової книжки позивача містять відомості щодо професії позивача та роботи позивача протягом повного робочого дня під землею в спірні періоди: на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.1994 року по 30.04.1994 року, з 03.05.1994 року по 30.06.1994 року, з 01.08.1994 року по 31.08.1994 року; на підприємстві ЗАТ Вуглевидобуток з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року; на підприємстві Шахта ім. Д.С. Коротченко з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року.

За приписами ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд звертає увагу, що саме відповідачу Законом надано право щодо отримання відповідних документів від підприємств, організацій і окремих осіб (у тому числі позивача, але не виключно), видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевірка обґрунтованості їх видачі, достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 06.03.2014 року по 17.12.2017 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з підстав відсутності вказаної посади в переліку посад, затвердженому наказом про атестацію робочих місць від 06.03.2014 № 2/35-ОП, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (442-92-п) (далі -Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць (442-92-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками (36-2003-п), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, Велика Палата Верховного суду в постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Поряд з цим, посада заступника начальника дільниці МДО з повним робочим днем під землею віднесена до підрозділу 1.1 б розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року та № 461 від 24.06.2016 року, що діяли протягом вказаного періоду роботи позивача.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу роботи позивача періоду роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2018 року по 06.09.2021 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання роботодавцем обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Крім того, за період з грудня 2018 року по січень 2019 року страхові внески згідно даних інформаційної довідки Форма ОК-а підприємством сплачено.

Поряд з цим, згідно довідок ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля №430/10 та №431/10 від 29.10.2021 року страхові внески підприємством нараховано та сплачено в періоди з травня по грудень 2010 року та з січня 2019 року по липень 2021 року включно.

Судом також встановлено, що пенсію позивачу призначено з 31.07.2021 року, згідно даних трудової книжки позивач продовжує працювати.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону (35 років для чоловіків), за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Страховий стаж позивача станом на дату призначення пенсії 31.07.2021 року склав 28 років 07 місяців 15 днів.

Таким чином, судом не встановлено підстав для врахування до пільгового та страхового стажу позивача періоду з 01.08.2021 року по 06.09.2021 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів роботи: на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.1994 року по 30.04.1994 року, з 03.05.1994 року по 30.06.1994 року, з 01.08.1994 року по 31.08.1994 року, з 06.03.2014 року по 17.12.2017 року; на підприємстві ЗАТ Вуглевидобуток з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року; на підприємстві Шахта ім. Д.С. Коротченко з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року та неврахування до страхового стажу та пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 періоду роботи на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2018 року по 31.07.2021 року.

Дискреційні повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для виплати пенсії документами, - зарахування стажу, що свідчить про те, що за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування спірного періоду до страхового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Щодо правомірності незастосування відповідачем приписів ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI при обчислені розміру пенсії позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Вказана норма кореспондує ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі Закону № 345-VI), відповідно до якої мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Однак, в наслідок не зарахування відповідачем низки спірних періодів пільговий стаж позивача за Списком № 1 склав 10 років, тож у відповідача не виникло на момент призначення пенсії обов`язку застосувати приписи ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI.

Поряд з цим, загальний пільговий стаж позивача за Списком №1 має бути повторно розрахований відповідачем для встановлення підстав для застосування положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI.

Суд в даному випадку, не може перебирати на себе повноваження щодо обчислення загального пільгового стажу позивача та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI, проте, для забезпечення належного захисту права позивача на отримання пенсії в належному розмірі суд вважає, за можливе зобов`язати відповідача розглянути питання щодо проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Враховуючи викладене, суд вирішив задовольнити адміністративний позов частково.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є ефективним.

За подання адміністративного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн згідно квитанції №0.0..1 від 19.11.2021 року.

Відповідно до ч.ч. 3, 8 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд стягує судовий збір в повному обсязі на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 в підземних умовах за Списком №1 періодів роботи: на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.1994 року по 30.04.1994 року, з 03.05.1994 року по 30.06.1994 року, з 01.08.1994 року по 31.08.1994 року, з 06.03.2014 року по 17.12.2017 року; на підприємстві ЗАТ Вуглевидобуток з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року; на підприємстві Шахта ім. Д.С. Коротченко з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року та неврахування до страхового стажу та пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 періоду роботи на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2018 року по 31.07.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 ОСОБА_1 періоди роботи: на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.1994 року по 30.04.1994 року, з 03.05.1994 року по 30.06.1994 року, з 01.08.1994 року по 31.08.1994 року, з 06.03.2014 року по 17.12.2017 року; на підприємстві ЗАТ Вуглевидобуток з 24.09.1997 року по 31.10.1998 року; на підприємстві Шахта ім. Д.С. Коротченко з 15.10.2001 року по 15.07.2002 року, зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу в підземних умовах за Списком №1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2018 року по 31.07.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 31 липня 2021 року відповідно до вимог статті 8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням висновків суду викладених в рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 07 лютого 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко