Справа № 600/5782/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/5782/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, на які було нараховано та сплачено збір на загальнообов`язкове соціальне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги при звільненні, згідно довідки державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" Центрально - Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 5/27-21 від 06 жовтня 2021 року та підтвердженої грошовим атестатом № 5/3225 від 16 липня 2021 року, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та урахувати і виплачувати в подальшому, без обмеження кінцевої дати, в повному обсязі призначену ОСОБА_1 з 16 липня 2021 року пенсію у новому розмірі, у зв`язку з тим, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії безпідставно не були враховані вищевказані виплати, що мали бути враховані згідно ст.43 вищевказаного Закону.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з 17.07.2021 року йому призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Водночас, під час призначення пенсії відповідачем протиправно не враховано виплачені позивачу за період з 01.07.2019 року по 30.06.2021 року суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, компенсації за відпустки та грошової допомоги при звільненні, з яких були сплачені страхові внески. Вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області протиправними та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, при цьому зазначив, що позивачу було призначено пенсію на підставі документів наданих Центрально - Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України. Зазначив, що грошове забезпечення, з якого обраховується пенсія визначається постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою зокрема, визначені основні постійні види грошового забезпечення. Такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога при звільненні вказаною постановою не передбачено, а тому не можуть бути використані при призначенні та перерахунку пенсії при визначенні середньомісячної суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. З урахуванням викладеного вище, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні як одержувач пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року.

ДУ "Чернівецький слідчий ізолятор" виготовлено грошовий атестат № 7, який враховується для призначення пенсії позивача та направлено на адресу відповідача.

06.10.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань.

Листом відповідач повідомив позивача про те, що підстав для проведення перерахунку пенсії згідно наданої довідки про розмір грошового забезпечення немає.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, ключовим правовим питанням у справі є урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги при звільненні до розміру грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон №2262-ХІІ.

Так, згідно ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ - пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 (№ 21-70а15) та дійшла висновку, що при обчисленні пенсії на підставі ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який є вичерпним.

У постанові від 31.07.2019 у справі № 442/7626/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, що має враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки належить до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Вказана правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду № 369/4919/17 від 29.11.2021 року та № 750/3672/17 від 30.11.2021 року

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому, задоволенню не підлягають.

Натомість відповідач у ході судового розгляду справи довів безпідставність заявлених позовних вимог, а тому суд відмовляє у задоволенні даного позову повністю.

Стосовно розподілу судових витрат.

З огляду на те, що позивачеві відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення на його користь понесених судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002,

Суддя І.В. Маренич