Справа № 295/12942/21
Суддя: Воробйова Т. А.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Житомирської митниці

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0559/10000/21 від 02.09.2021, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування вимог позивач пояснила, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що порушення митних правил полягає в заявлені декларантом ОСОБА_1 неправдивих відомостей щодо календарного року виготовлення товару (легкового автомобіля), необхідних для визначення його митної вартості, що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів.

Постанову позивач вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам митного законодавства.

Заперечуючи щодо законності та обґрунтованості постанови, позивача посилається на те, що 06.04.2021 о 14:33 год до відділу митного оформлення №1 митного поста «Житомир-центральний» Київської митниці Держмитслужби декларантом та особою, уповноваженою на роботу з митними органами, ТОВ «СЕМ КРАФТ» громадянкою України ОСОБА_1 до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40 ДЕ» подано електронну митну декларацію від 06.04.2021, якій присвоєно номер UА100530/2021/315514, на товар (графа 31 ЕМД) «легковий автомобіль марки «Skoda», модель «Fabia Combi», кузов № НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2006, модельний рік виготовлення - 2006, дата введення в експлуатацію - 15.02.2006.

Серед документів, поданих до митної декларації, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , в якому був зазначений рік виготовлення 2006, який і був зазначений в митній декларації.

При визначенні року виготовлення даного товару ОСОБА_1 керувалася та використовувала товаросупровідні документи, у тому числі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, відповідно до стандартів IOS-3779-1983, десятий символ в номері кузова вказує календарний і модельний рік виготовлення, таким чином транспортний засіб відповідає 2006 року.

Таким чином, ОСОБА_1 у митній декларації №UА100530/2021/315514 заявлено правдиві відомості щодо 2006 року виготовлення товару автомобіля марки «Skoda», модель «Fabia Combi», кузов № НОМЕР_1 . Документів чи відомостей, які свідчать про те, що автомобіль 2005 року виготовлення, декларант (митний брокер) не мав.

Позивач вважає, що вказані обставини свідчать, що у діях ОСОБА_1 був відсутній умисел, спрямований на ухилення від сплати обов`язкових платежів і те, що декларант під час визначення року виготовлення транспортного засобу діяв згідно митного законодавства України.

Також позивач вказує, що наявність порушення митних правил, неправдивих відомостей щодо календарного року виготовлення товару (легкового автомобіля), відповідач обґрунтовує наступним чином: «... підтверджується інформацією, що міститься в загальному доступі мережі Інтернет: - vincod.info/shkoda/Tmt) є 2005 року випуску, а саме «2005- September». Проте, сторінки з такою адресою немає. Крім того, відомості з мережі Інтернет не є належним, допустимим та достовірні доказом (інформацію), за якою позивач та відповідач мав право визначати рік виготовлення товару.

Позивач стверджує, що в її діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, оскільки відсутні будь-які докази, які б підтверджували внесення позивачем неправдивих відомостей до митної декларації №UА100530/2021/314398, тому постанова про порушення митних правил є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.10.2021 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

25.10.2021 електронною поштою до суду надійшла заява представника позивача Евіна А.К., у якій він просив долучити до справи доказ понесення ОСОБА_1 витрат та правову допомогу та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з матеріалами позовної заяви представник відповідача отримав 05.11.2021, що підтверджується змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не надали заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та відзив на позов до суду не подав.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 02.09.2021 начальником Житомирської митниці О.Ільїнською винесено постанову в справі про порушення митних правил №0559/10000/21, якою громадянку України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 8222,80 грн.

За змістом постанови, 06.04.2021 о 14:33 год до відділу митного оформлення №1 митного поста «Житомир-центральний» Київської митниці Держмитслужби декларантом та особою, уповноваженою на роботу з митними органами, ТОВ «СЕМ КРАФТ» громадянкою України ОСОБА_1 до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40 ДЕ» подано електронну митну декларацію від 06.04.2021, якій присвоєно номер UА100530/2021/315514, на товар (графа 31 ЕМД) «легковий автомобіль марки «Skoda», модель «Fabia Combi», кузов № НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2006, модельний рік виготовлення - 2006, дата введення в експлуатацію - 15.02.2006 та товаросупровідні документи на вказаний товар, в тому числі: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та купчий документ (kaufvernrag) від 30.03.2021 №б/н.

У графі 47 ЕМД №UА100530/2021/315514 декларантом ОСОБА_1 зазначено наступні ставки платежів: мито (вид платежу 121), основа нарахування - 23004,24 грн, ставка 10%, сума - 2300,42 грн, акцизний збір, основа нарахування 1390,00 см. куб., ставка 700 EUR, сума - 31975,89 грн, ПДВ, основа нарахування 57280,55 грн, ставка 20%, сума - 11456,11 грн.

У графі 31 ЕМД №UА100530/2021/314398 декларантом ОСОБА_1 зазначено, що товар: легковий автомобіль марки «Skoda», модель «Fabia Combi», кузов № НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2006, модельний рік виготовлення - 2006 дата введення в експлуатацію - 15.02.2006.

В ході проведення перевірки встановлено, що календарний рік виготовлення автомобіля марки «Skoda», модель «Fabia Combi», кузов № НОМЕР_1 є 2005. Вищевказане підтверджується інформацією, що міститься в загальному доступі мережі Інтернет: - vincod.info/shkoda/Tmt) є 2005 року випуску, а саме «2005-september».

Відповідно до Закону України від 04.06.2020 №674-ІХ «Про Митний тариф України», Закону України від 08.11.2018 №2611 -VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів», Закону України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 №1765 «Про порядок встановлення та застосування правила адвалорної частки та виконання виробничих і технологічних операцій» (зі змінами), та у зв`язку з тим, що транспортний засіб є 2005 року виготовлення у графі 47 ЕМД розрахунок платежів і ставки нарахування митних платежів, згідно митного та податкового законодавства, повинні бути наступними: мито (вид платежу 121), основа нарахування - 23004,24 грн, ставка 10%, сума - 2300,42 грн, акцизний збір (вид платежу 185), основа нарахування 1390,00 см. куб., ставка 750 EUR, сума - 34259,89 грн, ПДВ (вид платежу 128), основа нарахування 59564,55 грн, ставка 20%, сума - 11912,91 грн.

Крім цього, 06.04.2021 від декларанта ОСОБА_1 отримано митну декларацію країни експорту №21РL402010Е1252765, згідно якої вартість товару: легковий автомобіль марки «Skoda», модель «Fabia Combi», кузов № НОМЕР_1 становить 4972,00 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют Національного банку України на день подачі митної декларації від 06.04.2021 №UА100530/2021/315514 становить 35624,88 грн, у той час, як згідно купчого документу (kaufvernrag) від 30.03.2021 №б/н вартість даного товару складає 600 євро (32,8632x600=19717,92 грн) і з урахуванням транспортних витрат (32,8632x100=3286,32 грн) - (19717,92+3286,32=23004,24 грн, як зазначено у графах 45, 46 ЕМД №UА100530/2021/315514.

Як визначено у постанові, у митній декларації №UА100530/2021/315514 декларантом ОСОБА_1 заявлено неправдиві відомості щодо календарного року виготовлення товару (легкового автомобіля), необхідні для визначення його митної вартості, що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів по акцизному збору на 2 284,00 грн, по ПДВ на 456,80 грн, а всього на загальну суму 2 740,80 грн. Обставин, які виключають відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, при складанні даного протоколу про порушення митних правил не встановлено.

За наведених обставин у постанові вказано, що декларант ОСОБА_1 при формуванні подачі електронної митної декларації №UА100530/2021/315514 з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів заявила у вказаній митній декларації неправдиві відомості щодо календарного року виготовлення автомобіля, його вартості, вказаної у митній декларації країни експорту, необхідні для визначення митної вартості товару (транспортного засобу), що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів по акцизному збору на 2 284,00 грн, по ПДВ на 456,80грн, а всього на загальну у 2 740,80 грн, чим вчинила порушення митних правил, передбачене статтею 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.485 МК України, законодавцем передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз вказаної статті дає зробити висновок, що притягнення до відповідальності за дане правопорушення в даному конкретному випадку можливе лише за сукупності певних елементів, а саме: заявлення неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, а також наявність прямого умислу на вчинення таких дій з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

За змістом ст.10 КУпАП наявність умислу є необхідною в усіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно, вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні їх шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

У п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що у тексті підпункту «а» п. Зст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Як вже зазначалось, позивач при оформленні митної декларації, вказала рік виготовлення транспортного засобу «Skoda», модель «Fabia Combi» - 2006.

Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України (далі Правил), затверджених наказом ДМСУ від 17.11.2005 №1118, визначення року виготовлення транспортного засобу здійснюється на підставі даних виробника, які зазначаються у VIN- коді, що передбачено п.8 розділу Правил та п. 1.5, 6.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Зокрема, згідно з п.8 Правил, Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля- ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ. У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року. Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395. Більшість виробників ТЗ зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники ТЗ, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера ТЗ. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер ТЗ, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається. За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). Якщо в ідентифікаційному номері нового ТЗ не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то такою датою вважається дата виготовлення, зазначена в технічних документах виробника ТЗ. Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ. Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію). У разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері. У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на ТЗ. При цьому в разі відсутності в реєстраційних і технічних документах на ТЗ календарної дати виготовлення ТЗ такою датою вважати 1 січня року, зазначеного в реєстраційних і технічних документах на ТЗ. Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

При цьому, цим же пунктом 8 Правил передбачено, що за наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначення року виготовлення ТЗ достовірність установлюється експертом, що має свідоцтво про право проведення експертних досліджень з відповідної експертної спеціальності та внесений до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян Міністерства юстиції України.

Згідно з п.6.1. Методики визначення типу, моделі, версії КТЗ, року його виготовлення, комплектності, укомплектованості, повної маси,робочого об`єму двигуна проводиться на основі даних виробника КТЗ. Визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN. Ідентифікаційний номер являє собою літерно-цифрове позначення, що складається із 17 знаків, умовно поділених на 3 частини.

Відповідно до п.п.6.3.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якщо календарну дату виготовлення визначити неможливо, то за основу береться модельний рік виготовлення, визначений за його VIN-кодом, з урахуванням календарної дати першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ, що зазначена у супровідних документах (дати придбання, дати оформлення митних документів, дати першої реєстрації КТЗ тощо).

Датою першої реєстрації КТЗ, який був у користуванні (зокрема який ввозиться на митну територію України), є дата, що зазначена в спеціальній графі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) КТЗ, або дата видачі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта).

У разі відсутності даних про календарну дату першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ або виникнення сумнівів щодо її достовірності, коли встановлений модельний рік виготовлення КТЗ збігається з роком виготовлення, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію, під час оцінки за дату виготовлення береться 1 січня встановленого за VIN-кодом модельного року.

Якщо встановлений за VIN-кодом модельний рік виготовлення не збігається з роком виготовлення КТЗ, який зазначено в свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті), і перевищує його, під час оцінки за дату виготовлення приймається 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року. Якщо зазначене перевищення становитиме понад 1 рік, то за дату виготовлення беруть 1 січня модельного року.

Відповідно п.1.3 Інструкції 379, відповідно до вимог законодавства України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше. Якщо ТЗ раніше був зареєстрований на території України, у тому числі тимчасово, чи перебував на відомчому обліку, подальша його реєстрація в Україні не вважається першою.

Таким чином, в разі якщо календарну дату виготовлення визначити неможливо за його VIN-кодом за основу береться модельний рік виготовлення, визначений за його VIN-кодом, з урахуванням календарної дати першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ, що зазначена у супровідних документах (дати придбання, дати оформлення митних документів, дати першої реєстрації КТЗ тощо).

Відповідно до Таблиці 3.1. Кодування модельного року виготовлення КТЗ в описовій частині VIN-коду, з урахуванням примітки до таблиці, яка вказує, що американські, більшість європейських і азіатських виробників КТЗ кодують модельний рік виготовлення в 10-й позиції VIN-коду, де символ «6» вказує на рік виготовлення автомобіля 2006.

У супровідному документі на транспортний засіб «Skoda», модель «Fabia Combi», кузов № НОМЕР_1 зазначено 2006 рік, такий же рік виготовлення вбачається і з самого ідентифікаційного номеру автомобіля.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, в основу висновку про те, що ОСОБА_1 у митній декларації не вірно зазначила рік виготовлення автомобіля, посадовою особою відповідача покладено те, що в ході проведення перевірки встановлено, що календарний рік виготовлення автомобіля марки «Skoda», модель «Fabia Combi», кузов № НОМЕР_1 є 2005, що відповідачем встановлено з інформації, яка міститься в загальному доступі мережі Інтернет: - vincod.info/shkoda/Tmt).

Разом з тим, відповідно до інформації, яка міститься в загальному доступі мережі Інтернет, сторінки з адресою vincod.info/shkoda/Tmt) - не існує.

Крім того, відповідачем в оскаржуваній постанові не обґрунтовано підстави, з яких він не прийняв до уваги відомості щодо транспортного засобу, які містяться у товаросупрвідних документах, та відповідно до яких рік випуску автомобіля марки «Skoda», модель «Fabia Combi» є 2006 рік.

У постанові також міститься посилання на те, що ОСОБА_1 при формуванні подачі електронної митної декларації №UА100530/2021/315514 з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів заявила у вказаній митній декларації неправдиві відомості щодо вартості автомобіля, оскільки відповідно до митної декларації країни експорту №21РL402010Е1252765 вартість товару: легковий автомобіль марки «Skoda», модель «Fabia Combi», кузов № НОМЕР_1 становить 4972,00 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют Національного банку України на день подачі митної декларації від 06.04.2021 №UА100530/2021/315514 становить 35624,88 грн, у той час, як згідно купчого документу (kaufvernrag) від 30.03.2021 №б/н вартість даного товару складає 600 євро.

Водночас, під час розгляду даної справи відповідачем не надано суду жодного документа, покладеного в основу такого висновку.

Так, за наявною у справі копією митної декларації від 06.04.2021 №UА100530/2021/315514, ціна автомобіля марки «Skoda», модель «Fabia Combi» зазначена 600,00 EUR.

В оскаржуваній постанові відповідачем наводяться пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких при визначенні року виготовлення даного товару (транспортного засобу) вона керувалася свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , купчим документом (kaufvernrag) від 30.03.2021 №б/н та актом огляду з кордону, в яких зазначено рік випуску транспортного засобу. Те, що вартість автомобіля в експортній митній декларації не відповідає вартості, зазначеній в купчій, не звернула увагу.

Проте, враховуючи те, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду доказів на підтвердження обставин, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України є його обов`язком, у справі відсутні докази, відповідно, у суду відсутні підстави вважати встановленою та підтвердженою обставину щодо зазначення позивачем у вказаній митній декларації неправдиві відомості щодо вартості автомобіля.

З огляду на зазначене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки заповнюючи митну декларацію та вказавши рік виготовлення автомобіля - 2006, позивач керувалась відомостями із супровідних документів та VIN-кодом автомобіля, тобто, діяла у відповідності до вимог Правил, внаслідок чого підстав вважати, що позивачем умисно або з необережності недостовірно вказано рік виготовлення автомобіля, немає, що відповідачем не спростовано, а тому постанова є протиправною та підлягає до скасування.

Щодо заяви представника позивача Евіна А.К. про долучення до справи доказів понесення ОСОБА_1 витрат та правову допомогу та вирішення питання про розподіл судових витрат, яка надійшла до суду електронною поштою 25.10.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.18 КАС України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з ч.9 ст.18 КАС України, суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За приписами ч.ч. 7-10 ст. 44 КАС України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

У відповідності до вищезазначених норм КАС України та ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.ч.12 ст.6 зазначеного Закону). Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно із ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписанта. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У газеті "Голос України" від 04.09.2021 №168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистеми (модулів) ЄСІТС - "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистеми відеоконференцзв`язку. Таким чином, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 05.10.2021.

З аналізу вищевикладеного випливає, що звернення до суду в електронній формі можливе лише засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у порядку, визначеному нормами КАС України, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), з використанням електронного підпису.

Звернення до суду із заявою шляхом її надіслання на електронну адресу суду, без скріплення електронним підписом, суперечить визначеному КАС України порядку подачі до справи процесуальних документів.

Отже, оскільки заява представника позивача про долучення доказів та вирішення питання розподілу судових витрат подана до суду без використання електронного підпису, тому заява Евіна А.К. , яка надійшла до суду електронною поштою 25.10.2021, не може бути прийнята судом до розгляду та вирішена у порядку, визначеному КАС України.

У зв`язку із задоволенням позову у справі, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн відшкодовуються позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці.

Керуючись ст.2,5, 8-10, 77, 94, 241-246, 250, 255 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 02.09.2021, винесену начальником Житомирської митниці О. Ільїнською в справі про порушення митних правил №0559/10000/21, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, в сумі 8222,80 грн.

Закрити справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з Житомирської митниці на користь ОСОБА_1 454,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду за наслідками розгляду судом першої інстанції справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: Житомирська митниця, місцезнаходження: 10003, м.Житомир, вул. Перемоги, 25, ідентифікаційний код 44005610.

Суддя Т.А. Воробйова