Справа № 301/205/22
Суддя: Пітерських М. О.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/205/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю представника позивача Попика В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Яцканича Артема Васильовича та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БАА №941897 від 07 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з адміністративним позовом до інспектора СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканича А.В. та ГУ НП в Закарпатській області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БАА №941897 від 07.01.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 січня 2022 року інспектором СРПП відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканичем А.В. винесено постанову серії БАА №941897 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 850 грн. штрафу. Відповідно до даної постанови ОСОБА_1 07.01.2022 року о 00 годин 55 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », у с. Довге по вул. Маркусів керував транспортним засобом, в якого не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху (далі по тексту - ПДР).

Позивач вважав дії інспектора Яцканича А.В. при винесенні постанови протиправними, а постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

07 січня 2022 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить його батьку, та проїжджаючи по вул. Маркусів в с. Довге, був зупинений патрульним автомобілем поліції марки «Mitsubishi Outlander» білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 ». До керованого позивачем автомобіля підійшов інспектор патрульної поліції Яцканич А.В. та вимагав пред`явити йому документи, а саме: водійське посвідчення для перевірки чи має право позивач керувати транспортним засобом і сказав, що останній порушив п.2.9 (в) ПДР - керування транспортним засобом без освітлення заднього номерного знаку в темну пору доби. Після цього інспектор Яцканич А.В. пішов до службового автомобіля, взяв планшет та сказав, що буде проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення. Коли інспектор повернувся до керованого позивачем автомобіля, ОСОБА_1 сказав йому, що перед початком руху відповідно до п.п. (а) п.2.3 ПДР ним було перевірено і забезпечено технічно справний стан автомобіля, в тому числі перевірено лампи освітлення заднього номерного знаку, тобто на момент виїзду автомобіль перебував в справному стані. Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водію про непрацюючі лампи освітлення номерного знаку під час руху і сам водій, знаходячись за кермом, фізично не може побачити лампи освітлення номерного знаку, тому під час руху позивач не міг знати про можливу несправність, яка могла б виникнути під час руху автомобіля. Після слів позивача інспектор Яцканич А.В. вирішив скласти постанову.

Переглянувши документи ОСОБА_1 , інспектор Яцканич А.В. сказав, що на позивача буде складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, не розглянувши справу по суті, не давши можливості надати заперечення та пояснення по даній справі та не ознайомивши позивача з його правами, як того вимагають норми ст. 268, 278-280 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Інспектор Яцканич А.В. не надав позивачу докази вчиненого ним правопорушення, не додав до матеріалів справи будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення позивачем вимог ПДР, що свідчить про неправомірність прийнятої постанови. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Таким чином, після зупинки керованого позивачем транспортного засобу, висловлення звинувачень в його бік, інспектор Яцканич А.В. одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, оголошення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Зазначене лише підтверджує халатне ставлення відповідача до розгляду справи. Своїми діями інспектор Яцканич А.В. грубо порушив вимоги ст. 251, 278, 279, 280 КУпАП, а також право позивача на захист, яке закріплено як в ст. 268 КУпАП, так і в ст. 59, 63 Конституції України, порушення якого є недопустимим. Вказані порушення, які були допущені інспектором Яцканичем А.В., може підтвердити і пасажир керованого позивачем автомобіля ОСОБА_3 . На вимогу позивача інспектором було увімкнено нагрудну камеру, відеозапис якої також може підтвердити відсутність процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та не роз`яснення позивачу його прав.

Інспектор Яцканич А.В., не бажаючи почути позивача, був зазделегідь переконаним у його вині, не міг об`єктивно з`ясувати обставини справи, що є грубим порушенням всебічного розгляду справи. Відповідач навіть не розглянув справу, тим самим позбавив ОСОБА_1 всіх гарантованих законом прав, в тому числі і щодо реалізації права на захист, не вивчивши будь-які фактичні дані, одразу виніс постанову. Крім того, відповідно до ст.252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Але при відсутності доказів вини позивача, про що свідчить відсутність додатків до постанови, інспектор поліції грубо порушив вимоги зазначеної статті, не розглянув об`єктивно та в сукупності докази, взагалі упереджено поставився до позивача, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності без будь-якого розгляду справи та без вивчення доказів. Оскаржуваною постановою порушено права та законні інтереси позивача, оскільки його було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Просив визнати протиправними дії інспектора СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканича А.В. при винесенні постанови серії БАА №941897 від 07.01.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, скасувати постанову серії БАА №941897 від 07.01.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати у виді 496,20 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду з даним позовом.

Ухвалою Іршавського районного суду від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 08.02.2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09 лютого 2022 року від ГУ НП в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позов ОСОБА_1 не визнали у повному обсязі. Відповідач вважав, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства є безпідставними, необгрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. Просили відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 08.02.2022 року позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив такий задовольнити. Пояснив, що 07.01.2022 року керував автомобілем по вулиці Маркусів в с.Довге та був зупинений поліцейським Яцканичем А.В., який просив пред`явити посвідчення водія для перевірки чи має він право керувати транспортним засобом. Позивач спочатку відмовився пред`являти документи, оскільки це не відповідає ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію», де зазначено підстави, за яких поліцейський може попросити від нього документи. Цих підстав не було. Після цього інспектор сказав, що в позивача технічна несправність автомобіля, а саме: не освітлювався задній номерний знак, тому він буде складати постанову. Він пояснив поліцейському, що, напевно, технічна несправність виникла під час руху, оскільки перед початком руху він пересвідчився у технічній справності всіх приладів, на місці він усунути несправності не може, а коли поліцейський почав складати постанову за порушення ПДР, погодився показати свої документи. Інспектор поліції виписав постанову. Вважав, що доказів технічної несправності автомобіля йому інспектор не надав. Крім цього, інспектор не роз`яснив його прав, підготовки до розгляду справи та самого розгляду справи не було. У судове засідання 16.02.2022 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, згідно поданої заяви позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без його участі (а.с. 31, 33).

Представник позивача Попик В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив такі задовольнити. Пояснив, що в оскаржуваній постанові не вказаний як додаток до постанови наданий відповідачами відеозапис, тому він не може бути належним доказом правопорушення. На відеозаписі не зафіксований факт того, що номерні знаки на автомобілі не були підсвічені. Автомобіль стояв із вимкненим світлом на аварійній світловій сигналізації, ні габаритні лампи, ні ближнє світло фар не було включено, тому і номерний знак не підсвічувався. Конструкція керованого позивачем транспортного засобу не дозволяє повідомити водію за допомогою датчиків про стан транспортного засобу, а перед початком руху позивач пересвідчився у справності всіх освітлювальних приладів, усунути недоліки на місці він можливості не мав, як не мав можливості звернутися у сервісний центр для ремонту. З відеозапису видно, що під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була порушена процедура розгляду, передбачена ст.279 КУпАП, оскільки водію не роз`яснено його прав та не проведено самого розгляду справи. Інспектор поліції лише зафіксував порушення процедури розгляду справи, жодних доказів правопорушення ним не надано, як і не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 був водієм, а не інша особа.

Відповідач інспектор СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканич А.В. в судовому засіданні 08.02.2022 року позов не визнав та пояснив, що пунктом 2 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено як причину зупинки транспортного засобу наявність очевидних ознак про технічну несправність транспортного засобу. Ним було зупинено водія автомобіля «Міцубісі» за порушення п.2.9 (в) Правил дорожнього руху, тобто керування авто з неосвітленим номерним знаком. Він підійшов до даного водія, назвався, роз`яснив причину зупинки і попросив надати для ознайомлення документи. Спочатку ОСОБА_1 взагалі відмовився надавати для ознайомлення своє посвідчення водія та техпаспорт на транспортний засіб і вступив з поліцейським у дискусію з приводу правомірності зупинки та вимоги про пред`явлення документів. Відповідач запропонував позивачу вийти з автомобіля і пересвідчитися у технічній несправності та усунути несправності на місці, однак ОСОБА_1 відмовився. Після цього інспектор роз`яснив, що буде складати постанову про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом, у якого не освітлюється задній номерний знак. Ніяких клопотань з приводу розгляду справи про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 не заявляв, доказів правопорушення не просив, фактично не заперечував проти можливої наявності несправності та сказав інспектору, щоб той виносив постанову, а позивач її оскаржить. Постанова складалася у присутності водія з дотриманням вимог закону. Також пояснив, що відеофіксація здійснювалася не відразу, оскільки камера була на зарядці. Просив відмовити в позові. У судове засідання 16.02.2022 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив (а.с.32).

Представник ГУ НП в Закарпатській області в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав відзив на позов, однак заяви про розгляд справи без його участі не подав (а.с. 21, 34-37).

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову серії БАА №941897 від 07.01.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП (а.с.10). Дана постанова вручена позивачу 07 січня 2022 року, що підтверджується підписом позивача у самій постанові, а також зазначено позивачем у позові. До суду даний адміністративний позов ОСОБА_1 подав 17.01.2022 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду (а.с.3).

Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем дотримано визначений ч.2 ст.286 КАС України строк звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 оскаржує дії інспектора СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Яцканича А.В. як протиправні при винесенні постанови серії БАА №941897 від 07.01.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП

Вказані вимоги мотивує тим, що інспектор Яцканич А.В. не мав відповідно до вимог ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» підстав вимагати від нього для перевірки посвідчення водія. Інспектор Яцканич А.В. заперечив ці доводи позивача з огляду на положення ст.35 ЗУ «Про національну поліцію».

Згідно з п.2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

З дослідженого в судовому засіданні диску з відеозаписом вбачається, що інспектор Яцканич А.В. назвав ОСОБА_1 підставу зупинки транспортного засобу, а саме що на керованому позивачем автомобілі не освітлювався задній номерний знак, що мало місце у темну пору доби. На вимогу інспектора поліції позивач пред`явити посвідчення водія відмовився і зробив це лише під час складання працівником поліції оскаржуваної постанови. Вказане підтвердив позивач і у судовому засіданні.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Тобто дотримання Правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків.

Згідно пункту 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1. а, б, ґ ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідно до п.2.4.а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Аналогічні положення передбачені у ст.16 ЗУ «Про дорожній рух».

Виходячи з наведених норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2019 року по справі №164/2068/17.

Відповідно до оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №94197 від 07.01.2022 року, 07 січня 2022 року о 00 годин 55 хвилин у с. Довге по вул. Маркусів ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в якого не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9 в) ПДР. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Згідно із п.2.9. в) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ст.37 ЗУ «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Експлуатація транспортних засобів також забороняється в разі виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення.

За ч.6 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною і відповідно дії інспектора Яцканича А.В. по винесенню даної постанови є протиправними, оскільки інспектор поліції не розглянув справу по суті, не надав позивачу можливості надати заперечення та пояснення по справі, не ознайомив його з правами відповідно до вимог ст. 268, 278-280 КУпАП, ст. 63 Конституції України, не надав жодних доказів правопорушення, тобто була порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Доводи позивача про не ознайомлення інспектором Яцканичем А.В. з його правами спростовуються підписом позивача у оскаржуваній постанові, де ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено». Письмові пояснення та заперечення ОСОБА_1 до постанови про адміністративне правопорушення не внесено.

Пунктом 2.3 а) ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно з п.31.1. ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст.52 ЗУ «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частина 6 статті 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Визначення доказів міститься у ст.251 КУпАП, якою визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених ч.1 та ч.2 ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП, яка містить вимоги до змісту постанови по справи про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395) зазначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, при якому протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.10 Розділу ІІІ Інструкції №1395 поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції №1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.6 ст.121 КУпАП.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно з ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням.

За змістом ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Також у ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За визначенням ст. 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачами надано диски з відеозаписом подій з нагрудної камери поліцейського від 07.01.2022 року. Долучений до матеріалів справи відеозапис стосується процедури оформлення матеріалів правопорушення після зупинки керованого позивачем автомобіля інспектором поліції та розглядом справи інспектором. Зміст даного відеозапису не викликає сумнів у тому, що саме останнім зафіксовані події, які мали місце 07.01.2022 року за участі сторін у даній справі. Формальна відсутність у оскаржуваній постанові застереження про технічний запис, яким здійснено відеозапис та вказівка на цей відеозапис, не може бути в даному випадку достатньою підставою для неврахування цього доказу, тим більше позивач знав про здійснення відеофіксації інспектором поліції та в судовому засіданні не заперечував, що на диску зафіксовано саме події, що мали місце 07.01.2022 року.

Згідно з п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил (п.31.4.3.а ПДР - кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу), водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач керував транспортним засобом в темну пору доби, у якого не освітлювався задній номерний знак.

В ході судового розгляду встановлено, що на пропозицію інспектора Яцканича А.В. позивач відмовився вийти з машини і пересвідчитися в наявності виявленої інспектором несправності. Позивач на місці зупинки пояснив, що перед початком руху він зробив візуальний огляд транспортного засобу і тоді світло на номерному знаку працювало. До моменту зупинки його працівниками поліції він вже 2-3 години катався і під час руху світло могло погаснути. На пропозицію інспектора Яцканича А.В. усунути дану несправність транспортного засобу позивач відмовився. Свою відмову мотивував тим, що не має можливості усунути на місці дану несправність транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого за ст.121 КУпАП характеризується як умислом, так і необережністю, в той час як відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» водій як учасник дорожнього руху зобов`язаний знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.11) ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Системний аналіз норм КУпАП, Інструкції №1395, ЗУ «Про дорожній рух» та ЗУ «Про Національну поліцію» дають підстави для висновку про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на викладене суд вважає, що дії інспектора Яцканича А.В. у справі про адміністративне правопорушення відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення не вбачається. Адміністративне стягнення накладено інспектором відповідно до вимог закону в межах санкції статті ст. 121 ч.6 КУпАП та відповідно до наданих повноважень.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 77, 90, 262, 286 КАС України,

р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Яцканича Артема Васильовича та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БАА №941897 від 07 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2022 року.

Головуюча : М. О. Пітерських