Справа № 380/4443/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/4443/21 пров. № А/857/21783/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року (головуючий суддя Карп`як О.О., м.Львів) у справі №380/4443/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С ТА Н О В И В:

24.03.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Кінологічного навчального центру (військової частини НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_1 ), в якому просив суд: визнати протиправними дії Кінологічного навчального центру (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період 2008 - 2016 роки в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру; зобов`язати Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, в місяцях фактичної виплати, надбавку за кваліфікацію з січня 2008 року по листопад 2008 року у розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу»: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу, з грудня 2008 року по червень 2016 року у розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу»: 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; визнати протиправними дії та бездіяльність Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 із часу набуття права 01.03.2011 та на день виключення із списків особового складу частини, винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби; зобов`язати Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 01.03.2011, у розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням; визнати протиправними дії Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 , із часу набуття права на виплату винагороди за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру; зобов`язати Кінологічний навчальний центр Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 01.03.2016, у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, з урахуванням виплачених сум; визнати протиправними дії Кінологічного навчального центру (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, у лютому 2016 року, передбаченої п. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; зобов`язати Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у лютому 2016 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, у січні 2017 року, передбаченої п. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та підйомної допомоги у серпні 2016 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у січні 2017 року та підйомну допомогу у серпні 2016 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; зобов`язати Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми надбавки за кваліфікацію за весь час затримки такої виплати по день їх фактичної виплати.

Позов обґрунтовує тим, що наказом начальника 7 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 № 251-ос старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом керівника цієї ж установи від 22.08.2020 № 301-ос ОСОБА_1 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення Львівського прикордонного загону 22.08.2020. Із наданих на адвокатські запити документів з питань грошового та матеріального забезпечення встановлено, що позивачу, у зв`язку із звільненням, не у повному обсязі виплачено грошове забезпечення та компенсаційні виплати, право на які позивач набув у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Кінологічного навчального центру (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період 2008 2016 роки в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру. Зобов`язано Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум, в місяцях фактичної виплати, надбавку за кваліфікацію з липня 2008 року по листопад 2008 року у розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу»: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу, з грудня 2008 року по червень 2016 року у розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу»: 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу. Визнано протиправними дії та бездіяльність Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 із часу набуття права 01.03.2011 та на день виключення із списків особового складу частини, винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби. Зобов`язано Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 01.03.2011, у розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням. Визнано протиправними дії Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру. Зобов`язано Кінологічний навчальний центр Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 01.03.2016, у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправними дії Кінологічного навчального центру (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, у лютому 2016 року, передбаченої п. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. Зобов`язано Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у лютому 2016 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, у січні 2017 року, передбаченої п. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та підйомної допомоги у серпні 2016 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у січні 2017 року та підйомну допомогу у серпні 2016 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. Зобов`язано Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми надбавки за кваліфікацію за весь час затримки такої виплати по день їх фактичної виплати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач -військова частина НОМЕР_1 , яка у своїй скарзі просить скасувати рішення суду. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач проходив військову службу у Державній прикордонній службі України та зарахований до списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 наказом від 14.06.2016 року № 299-ос «По особовому складу». Наказом від 22.03.2017 року № 343-ос «По особовому складу» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та вибув для подальшого проходження служби у розпорядження начальника Західного регіонального управління. Окрім того, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 , відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_3 від 12.10.2016 позивач набув статус учасника бойових дій з правом на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.03.2017 року № 343-ос «По особовому складу» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та вибув для подальшого проходження служби у розпорядження начальника Західного регіонального управління.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) від 17.07.2020 № 251-ос старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом керівника цієї ж установи від 22.08.2020 № 301-ос ОСОБА_1 , виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення Львівського прикордонного загону 22.08.2020.

Із наданих на адвокатські запити документів з питань грошового забезпечення ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у Кінологічному навчальному центрі, та Луганському прикордонному загоні позивачу у меншому, ніж законодавчо визначеному розмірі, виплачена матеріальна допомога на оздоровлення у 2016-2017 роках та інші додаткові види грошового забезпечення.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII.

Згідно з ч.1 ст. 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (Закон №2011-XII).

Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено в ст.12 Закону №2011-XII. Так, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.2, ч.3 цієї статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; -щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до ч.1 ст. 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007 (Постанова №1294, була чинною до 28.02.2018, тобто регулює спірні правовідносини) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ» №889 від 22.09.2009 (Постанова №889) Уряд з 01.10.2010 встановив військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Постановою №704 від 16.09.2015 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889», що набрала чинності з 01.01.2016, Уряд вніс зміни до Постанови №889 та поширив виплату щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, на всіх військовослужбовців Державної прикордонної служби (крім військовослужбовців строкової військової служби).

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст.10-1 Закону №2011-XII грошова допомога на оздоровлення надається військовослужбовцю у розмірі місячного грошового забезпечення, котре, відповідно до положень ст. 9 Закону №2011-XII та Постанови КМУ №1294 складається з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Отже, положення пункту 8 Інструкції №73 прямо суперечить ст.ст. 9, 10-1 Закону №2011-XII, оскільки закон не встановлює будь-яких обмежень щодо складових місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір допомоги на оздоровлення, а отже, суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин норми Закону №2011-XII, відповідно до яких грошова допомога на оздоровлення визначаються у розмірі місячного грошового забезпечення військовослужбовця, до якого входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія).

Також, необхідно врахувати при розгляді справи правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 (на пріоритетність якої Верховний Суд вказав в ухвалі від 27.04.2020 у справі № 1.380.2019.003718).

Висновки, викладені у постанові від 06.02.2019, стосуються грошового забезпечення, із розміру якого обраховується пенсія і має бути єдиний підхід до розуміння грошового забезпечення, як у питаннях призначення пенсії, так і в питаннях включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення, зокрема, грошової допомоги на оздоровлення із огляду на позицію Верховного Суду згідно постанови від 24.10.2018 у справі № 820/3211/17.

У пункті 26 вказаної постанови Верховний Суд зазначив, що на підставі аналізу законодавства із питань соціального та пенсійного забезпечення військовослужбовців, чинним законодавством передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні (одноразові виплати військовослужбовцям аналогічно і допомога на оздоровлення, підйомна допомога, тощо), та такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат і така позиція узгоджується із позицією викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.

У постанові по справі № 522/2738/17 Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок, відповідно до якого, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункові величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, у січні 2017 року, передбаченої п. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та підйомної допомоги у серпні 2016 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 2380/4443/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний