Справа № 520/27492/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
15 лютого 2022 року № 520/27492/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) у відношенні до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період 01.12.2015 року по 31.05.2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 31.05.2019 - березень 2018 року.

-стягнути з Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.05.2019 року у сумі 143 893 грн. 72 коп. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 31.05.2019 - березень 2018 року.

-стягнути з Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) понесені ним судові витрати у вигляді правничої допомоги у розмірі - 6000,00 грн (шість тисяч гривень).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу за контрактом у військовій частині з 27.12.2012 по 31.05.2019.

З 31.05.2019 Позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Також Позивач є ветераном війни - учасником бойових дій (копія посвідчення учасника бойових дій від 19.10.2015 серія НОМЕР_4 ).

Станом на день прийняття наказу про звільнення Позивача в запас, з ним не було проведено розрахунків щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення, яка була гарантована чинним законодавством України, зокрема, Законом України від 06.02.2003 року № 491-IV Про індексацію грошових доходів населення», Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а також роз`ясненнями Міністерства соціальної політики та Департаменту фінансів України Міноборони.

Позивач вважає, що бездіяльність щодо незастосування Військовою частиною НОМЕР_2 місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення: січень 2008 року та березень 2018 року є протиправною і не обгрунтованою.

Позивач звернувся до Військової частина НОМЕР_2 с заявою в якій просив нарахувати та виплатити індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 , починаючи з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця індексації - січень 2008 року, а з 01.03.2018 року по 31.05.2019 року з урахуванням базового місяця індексації - березень 2018 р.

На зазначену заяву 02.12.2021 року Військова частина НОМЕР_2 надала довідку про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення. З даним розрахунком та відповіддю Позивач погодитись не може у зв`язку з чим був вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вказує наступне.

Відповідно до Закону Украйни «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Залежно від обсягу (сфери) дії норми права поділяють на загальні та спеціальні.

Загальні норми права поширюються на всі відносини певного роду в цілому.

Спеціальні норми права встановлюються з метою конкретизації і деталізації, врахування своєрідності та особливостей будь-якого виду суспільних відносин, що належать до певного роду, врегульованого загальними нормами права. Фактично спеціальні норми є винятком із загальних норм.

Відповідно, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з Наказом МОУ №260 від 07.06.2018 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», (далі Порядку) яким визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Дія цього Порядку (крім розділів II, У-ІХ, ХІІ-ХХУ) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.

Грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад;

оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки;доплати;премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - компенсація середнього заробітку здійснюється в разі не розрахунку по заробітній платі.

Тому, підсумовуючи вище, суд зазначає, що не вчасний розрахунок за не отриману індексацію грошового забезпечення грошовому еквіваленті не може вважатись як не вчасним розрахунком по заробітній платі, оскільки, до складу заробітної плати - грошового забезпечення, така компенсація не входить.

На думку суду не можна вважати спором про розмір сум, належних до виплати при звільненні, спір про обчислення та нарахування індексації заробітної плати, відшкодування матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, оскільки вони вирішується в іншому встановленому для цього порядку.

Таким чином, підстави для застосування ст. 117 КЗпП України в даних правовідносинах відсутні.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Меньшакова проти України» від 08.04.2010 передбачено, що компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до статті 117 КЗпП України може вимагатись лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати. З прийняттям судових рішень статей 116, 117 КЗпП України більше не застосовуються, а зобов`язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права.

Аналогічні висновки суду містяться в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.12.2019 у справі №825/742/16.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги Позивача є безпідставними.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.