Справа № 200/17498/21
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року Справа№200/17498/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Корнієнком А.А., до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради , в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 31 травня 2021 року в частині відмови у призначенні їй допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради призначити та виплатити їй допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 в розмірі, що встановлений ст. 12 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, тобто 41 280 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення відповідача позивач вважає протиправним, оскільки при його прийнятті не враховано те, що у зв`язку із окупацією м. Макіївка Донецької області та карантинними обмеженнями, вона не мала можливості виїхати на підконтрольну українській владі територію до травня 2021 року. Вважає викладені підстави поважними, у зв`язку з цим, позивач звернулась до суду про захист порушеного права.

09 грудня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. За змістом наданого відзиву позивач звернулась із заявою про отримання допомоги при народженні дитини із пропуском дванадцятимісячного строку на звернення за її призначенням. Відповідач вважає, що пасивна поведінка позивача у відношенні отримання статусу внутрішньо переміщеної особи та вчасного оформлення допомоги при народженні дитини не може стати підставою для її призначення після спливу вказаного строку.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта НОМЕР_2 від 23.04.2016, РНОКПП НОМЕР_1 (арк. справи 12-14).

14 квітня 2020 року ОСОБА_1 на непідконтрольній українській владі території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (м. Макіївка Донецька обл.), народила дитину ОСОБА_2 (арк. справи 16).

Як вказала позивач, у зв`язку із її знаходженням та території м. Макіївка Донецької області, тобто на непідконтрольній українській владі території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також внаслідок карантинних обмежень, вона до травня 2021 року не мала можливості виїхати на підконтрольну українській владі територію та зареєструватися внутрішньо переміщеною особою.

09 квітня 2021 року вона зареєструвала себе внутрішньо переміщеною особою, місце проживання якої було зареєстровано на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (м. Макіївка Донецької обл.), а фактичне місце проживання/перебування на підконтрольній українській владі території (м. Маріуполь Донецької обл.). 15 травня 2021 року взято на облік внутрішньо переміщеної особи її дитину - ОСОБА_2 (арк. справи 15, 17).

Позивач звернулася до відповідача як органу соціального захисту населення за місцем проживання із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини.

Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 31 травня 2021 року, в призначенні такої допомоги відмовлено, оскільки звернення за її призначенням надійшло пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини (арк. справи 21).

Відповідного повідомлення про відмову в призначенні допомоги на дитину позивач не отримувала.

Листом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 12 листопада 2021 року № 56.13-36980-56.1 на адвокатський запит представника позивача від 02 листопада 2021 року № 01/11 адвокату повідомлено про те, що згідно зі ст. 12 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У зв`язку з наведеним права на отримання вказаної допомоги позивач не має. (арк. справи 20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частинами 1 та 2 ст. 1 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми визначено, що громадяни України, в сім`ях, яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми є, зокрема, допомога при народженні дитини.

Згідно зі ст. 10 вказаного Закону допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Частиною 1 ст. 12 вказаного Закону визначено, що допомога при народженні першої та кожної наступної дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Аналогічні положення містить п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, згідно з яким допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Відмовляючи в призначенні допомоги при народженні дитини відповідач виходив з того, що звернення за її призначенням надійшло пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Разом з тим, приймаючи таке рішення відповідачем не враховано наступне.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. І даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Тобто, в спірних правовідносинах неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянином України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, враховуючи ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушена була змінити місце проживання внаслідок проведення антитерористичної операції на території Донецької області (що мало наслідком неможливість своєчасного оформлення відповідних документів та звернення за отриманням допомоги), виходячи з принципу верховенства права та завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування оскарженого рішення від 31 травня 2021 року (в частині відмови в призначенні допомоги при народженні дитини), яке створює правові наслідки, і зобов`язання відповідача призначити та провести виплати позивачу допомоги при народженні дитини в порядку та розмірі, що встановлені ст. 12 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вирішуючи спір, судом враховані правові висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі №591/610/16, від 06 вересня 2018 року в справі № 242/5735/16-а, які відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Зважаючи на встановлені у справі фактичні обставини, наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124, 125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 31 травня 2021 року в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 .

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70, ) призначити та провести виплати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 в порядку та розмірі, що встановлені ст. 12 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 25 січня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко