Справа № 420/8319/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/8319/21

Категорія 111030000Головуючий у суді І інстанції: Самойлюк Г.П. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ГУ ДПС Мунтян Є.О. (витяг; посвідчення)
представник позивачаКолесніченко Б.В. (адвокат; ордер)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Любашівська районна державна адміністрація, Подільська районна державна адміністрація про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Любашівська районна державна адміністрація, Подільська районна державна адміністрація про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, мотивуючи його тим, що 27.08.2009 року між Любашівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПП «СЛАВТИЧ» (орендар) укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії Центру ДЗК. 16.03.2011р. сторонами укладено угоду №1, якою були внесені зміни до Договору оренди, а саме, сторони договору розпочали заміну первісного орендаря ПП «СЛАВТИЧ» на фізичну особу ОСОБА_1 . Угодою №1 від 16.03.2011р. також внесено зміни до п.5 Договору оренди, якою сторони змінили розмір нормативно - грошової оцінки на 232626,09 грн. Окрім того, угодою №1 були внесені зміни до п. 9 Договору оренди, якою сторони встановили новий розмір орендної плати, що сплачується у грошовій формі, в розмірі 3 відсотків від нормативно-грошової оцінки цієї земельної ділянки, що становить 27915,13 грн. у рік, згідно розрахунку, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.05.21р. орендарем земельної ділянки є ПП «СЛАВТИЧ» (первісний орендар). Дані про те, що орендарем земельної ділянки є позивач, також відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № -1504 від 30.06.2018р. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №78956-5507-1504 від 03.06.2019р. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №64336-65506-1504 від 28.04.2020 р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що пунктом 6 угодою №1 від16.03.2011 року передбачено, що дана угода є частиною договору оренди землі і набирає чинності після її підписання сторонами. Окрім того зазначено, що у 5-денний строк після підписання даної угоди орендар (позивач) повинен надати її копію до Любашівської МДПІ. Щодо реєстрації вищевказаного договору апелянт зазначив, що договір оренди землі зареєстровано в Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 09.09.2009р. за №10.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 27.08.2009 року між Любашівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПП «СЛАВТИЧ» (орендар) укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії Центру ДЗК (запис № 10 від 09.09.2009р.) (т.1, а.с. 65-69).

За умовами вказаного договору Любашівською районною державною адміністрацією передано ПП «СЛАВТИЧ» (орендар) у тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею 0,4253 га, у т.ч. землі підприємств іншої промисловості (3.1.5) - 0,0768 га, під багаторічними насадженнями - 0,0768 га, під будівлями - 0, 3485 га (кадастровий номер земельної ділянки 010030514), що підтверджується копією акту приймання-передавання земельної ділянки в оренду, підписаного між орендарем та орендодавцем (т.1, а.с. 70).

Пунктом 5 Договору оренди передбачено, що нормативна грошова оцінка під будівлями відсутня, а грошова оцінка за 1 га багаторічних насаджень на території Троїцької сільської ради (КСП ім. Шевченка), становить 11903,65 грн.

Строк дії Договору оренди становить 49 років (п. 8 Договору оренди).

Пунктом 9 Договору оренди сторони погодили розмір орендної плати, який сплачується орендарем у грошовій формі та наступному розмірі: за земельну ділянку під багаторічними насадженнями - 109,70 грн., за земельну ділянку під будівлями - 1265,51 грн. у рік до виготовлення нормативної грошової оцінки, але не більше чим на 1 рік.

Відповідно до п. 10 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетів Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Оренда плата, згідно з п. 11 Договору оренди, сплачується щомісячно.

Положенням п. 13 Договору оренди визначено, що розмір орендної плати переглядається 1 раз у рік, у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розміру земельного податку підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнту індексації, визначених законодавством, погіршенням стану орендованої ділянки не з вини орендаря, в інших випадках, передбачених законом.

16.03.2011 року Любашівською районною державною адміністрацією (орендодавець), ПП «СЛАВТИЧ» (орендар) та ОСОБА_2 (орендар) підписано Угоду №1 про внесення змін до договору оренди землі (реєстровий № 10 від 09.09.2009р.), якою передбачалось внесення змін до Договору оренди, а саме, сторони договору розпочали заміну первісного орендаря ПП «СЛАВТИЧ» на фізичну особу ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) (т.1, а.с. 72-73).

Угодою №1 від 16.03.2011р. також внесено зміни до п.5 Договору оренди, якою сторони змінили розмір нормативно грошової оцінки на 232626,09 грн.

Окрім того, Угодою №1 від 16.03.2011р. внесено зміни до п. 9 Договору оренди, якою сторони встановили новий розмір орендної плати, що сплачується у грошовій формі та в розмірі 3 відсотків від нормативно-грошової оцінки цієї земельної ділянки, що становить 27915,13 грн. у рік, згідно розрахунку, який є невід`ємною частиною цього договору. Також, сторони передбачили, що розмір орендної плати встановлюється на 1 рік до 16.11.2011. Через 1 рік розмір орендної плати підлягає перегляду шляхом укладання додаткової угоди.

Згідно інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.05.21р., орендарем земельної ділянки (кадастровий номер 010030514) станом на 19.05.21р. є ПП «СЛАВТИЧ» (первісний орендар) (т. 1, а.с. 75-76).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію за позивачем права оренди вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №256199575 від 12.05.21р. (т.1, а.с. 74)

30.06.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № -1504, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» (код платежу 18010900) за 2018 рік у сумі 52960,30 грн. (т.1, а.с. 16).

03.06.2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №78956-5507-1504, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» (код платежу 18010900) за 2019 рік у сумі 52960,30 грн. (т.1, а.с. 16).

28.04.2020 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №64336-65506-1504, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» (код платежу 18010900) за 2020 рік у сумі 52960,30 грн. (т.1, а.с. 16).

Вважаючи протиправними вказані вище податкові повідомлення рішення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що нарахування позивачу орендної плати згідно податкових повідомлень-рішень № -1504 від 30.06.2018р., №78956-5507-1504 від 03.06.2019р., №64336-65506-1504 від 28.04.2020 р. за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 010030514 є безпідставним, оскільки єдиною підставою для нарахування платнику податків орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;

Відповідно до статті 1 Законом України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Пунктом 271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст. 288 ПК України). Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ст. 288 ПК України). Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).

З матеріалів справи вбачається, що 27.08.2009 року між Любашівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПП «СЛАВТИЧ» (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавцем передано ПП «СЛАВТИЧ» у тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею 0,4253 га, у т.ч. землі підприємств іншої промисловості (3.1.5) - 0,0768 га, під багаторічними насадженнями - 0,0768 га, під будівлями - 0, 3485 га (кадастровий номер земельної ділянки 010030514), про що складено акт приймання-передавання земельної ділянки в оренду, підписаний між орендарем та орендодавцем (т.1, а.с. 65-70).

Зазначений договір оренди зареєстровано у Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії Центру ДЗК (запис № 10 від 09.09.2009р.).

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 010030514 за позивачем не зареєстровано речових прав (т.1, а. с. 27)

Крім того, статтею 792 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Стаття 124 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Вимога про те, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону, передбачена статтею 126 Земельного кодексу України.

Разом з тим, відповідно до пункту другого частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки підлягають державній реєстрації.

Земельна ділянка за договором оренди землі вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підставами для державної реєстрації права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення є договір оренди землі, укладений у порядку, встановленому Законом України «Про оренду землі».

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати ділянку відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Договір оренди землі укладається в письмовій формі й за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (статті 14 цього закону).

Згідно статті 17 об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до приписів статей 638, 640 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Верховний Суд України у постановах від 19.02.2014 у справі №0426/14068/2012 та від 13.06.2016 у справі №570/3056/15-ц зазначив, що поняття «момент укладення договору» та «момент набрання чинності договором оренди земельної ділянки» різняться змістовим наповненням, а також можуть відрізнятись у часі, що зазначено й у мотивувальних частинах постанов.

Приписами ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення.

Так, згідно статті 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно частини першої статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2011 року Любашівською районною державною адміністрацією (орендодавець), ПП «СЛАВТИЧ» (орендар) та ОСОБА_2 (орендар) підписано Угоду №1 про внесення змін до договору оренди землі (реєстровий № 10 від 09.09.2009р.), якою передбачалось внесення змін до Договору оренди, а саме, сторони договору розпочали заміну первісного орендаря ПП «СЛАВТИЧ» на фізичну особу ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) (т.1, а.с. 72-73). Проте, зазначена угода не була зареєстрована, відтак не було здійснено державної реєстрації права оренди за позивачем щодо вищевказаної земельної ділянки.

Суд першої інстанції своєю ухвалою від 22.09.2021 року зобов`язав Любашівську районну державну адміністрацію, Подільську районну державну адміністрацію надати до суду письмові докази по справі, а саме інформацію з Поземельної книги щодо реєстрації Угоди № 1 від 16.03.2011р. про внесення змін до договору оренди землі реєстровий № 10 від 09.09.2009р., проте у встановлений судом строк витребуваних доказів до суду не надано. Відповідач не довів факту державної реєстрації права оренди за позивачем щодо вищевказаної земельної ділянки згідно Угоди №1 від 16.03.2011р. про внесення змін до договору оренди землі (реєстровий № 10 від 09.09.2009р.).

Статтею 288 ПК України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України, право постійного користування земельної ділянки оформлюються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Тобто внаслідок проведення таких реєстраційних дій речове право набувається, змінюється або припиняється.

Слід зазначити, що для визначення початку перебігу та закінчення строку дії саме цього договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Таким чином, правове значення державної реєстрації полягає в тому, що правочин (договір), який підлягає державній реєстрації, є вчиненим (укладеним) з моменту її проведення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. у справі № 322/1178/17 (провадження №14-338цс19) та постанові Верховного Суду від 12.01.2021р. у справі № 229/5551/18 (провадження №61-2060св20).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нарахування позивачу орендної плати згідно податкових повідомлень-рішень № -1504 від 30.06.2018р., №78956-5507-1504 від 03.06.2019р., №64336-65506-1504 від 28.04.2020 р. за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 010030514 є безпідставним, оскільки єдиною підставою для нарахування платнику податків орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того в рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

З огляду на встановлені судом обставини відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (т.1 а.с. 111) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року по справі № 420/8319/21, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 15 лютого 2022 року.

суддя-доповідач: Г.В. Семенюк
судді: С.Д. Домусчі
О.І. Шляхтицький