Справа № 200/11524/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, що подана в адміністративній справі за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив:
- встановити Військовій частині НОМЕР_1 місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.
Для виконання рішення суду в даній справі ним був отриманий виконавчий лист, який 14 травня 2021 року пред`явлений до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків); 20 травня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №65495394. Постанова про закінчення даного виконавчого провадження на його адресу не надходила; про наявність такої постанови від 13 жовтня 2021 року він дізнався з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень після отримання листа відповідача.
Так, 05 січня 2022 року заявник отримав від відповідача лист та довідку-розрахунок індексації його грошового забезпечення згідно із судовим рішенням у даній справі, згідно з яким йому, на думку відповідача, не належить щомісячна фіксована індексація грошового забезпечення.
Таким чином, 05 січня 2022 року позивач дізнався про порушення своїх прав, а саме про те, що відповідач щодо періоду з 01 березня 2018 року по 30 січня 2020 року не урахував абз. 4 та 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 не виплатив позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4087,68 грн. в місяць.
На виконання вказаного судового рішення судом видано виконавчий лист зі строком пред`явлення його до виконання до 10 березня 2024 року.
Вказана в довідці-розрахунку індексації сума, як зазначено в листі Військової частини НОМЕР_1 та підтверджується заявником, після утримання військового збору (в розмірі 1,5%) була сплачена на картковий рахунок заявника платіжним дорученням від 29 березня 2021 року №1468.
У вказаній довідці-розрахунку індексації грошового забезпечення зазначено, що:
- щодо періоду з квітня 2017 року по лютий 2018 року нарахована індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року;
- щодо періоду з березня 2018 року (в цьому місяці відбулося підвищення грошового забезпечення) по січень 2020 року: індексація нарахована починаючи з грудня 2018 року в наступних сумах: за грудень 2018 року - лютий 2019 року по 71,08 грн. щомісячно (коефіцієнт індексації 3,7%), за березень - червень 2019 року по 134,47 грн. щомісячно (коефіцієнт індексації 7%), за липень - листопад 2019 року по 206,72 грн. щомісячно (коефіцієнт індексації 10,3%), за грудень 2019 року 216,51 грн. (коефіцієнт індексації 10,3%), за січень 2020 року (30 днів) 209,53 грн. (коефіцієнт індексації 10,3%). При цьому, індексація грошового забезпечення нарахована із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березня 2018 року. Фіксована сума індексації (абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078) за цей період, як вбачається з довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення, не нараховувалася.
Вказаний розрахунок заявник, як він пояснив, отримав 05 січня 2022 року, і з того часу дізнався про бездіяльність відповідача щодо виконання судового рішення в частині.
Розглянувши заяву суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1291 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовано ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 6 ст. 383 Кодексу визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Стаття 249 цього Кодексу регулює питання постановлення судом окремих ухвал.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі № 200/11524/20-а, яке набрало законної сили, зокрема зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 березня 2018 року по 30 січня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року з урахуванням абзаців 4 та 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та виплатити ОСОБА_1 її недоотриману частину.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Верховний Суд в постанові від 23 квітня 2020 року у справі №816/1728/16 за результатом аналізу п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, також зазначив: «Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації».

Отже, є таке поняття як «фіксована сума індексації», яка залишається після підвищення посадових окладів, якщо сума підвищення грошового доходу не перевищила суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів, та виплачується до наступного підвищення посадових окладів (абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078).

Питання щомісячної фіксованої індексації 4087,68 грн., про яку зазначено в поданій заяві, в судовому рішенні, що прийнято в даній справі та набрало законної сили, не аналізувалося та не досліджувалося. Проте суд звернув увагу на необхідність застосування відповідачем п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів.

Згідно з вказаною Постановою відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців.

У березні 2018 року прожитковий мінімум становив 1762 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,30%.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100. Тобто індексація в березні 2018 року становила: 1762 грн. х 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

Вказані обставини не є спірними.

Відповідно до картки особового рахунку позивача за 2018 рік грошове забезпечення позивача становило:

за лютий 2018 року - 7733,04 грн. (складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру: посадовий оклад - 685 грн., оклад за військовим званням - 30 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань - 357,50 грн., премія - 3760,65 грн., щомісячна додаткова грошова винагорода - 2899,89 грн.);

за березень 2018 року - 8108,51 грн. (складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру: посадовий оклад - 3170 грн., оклад за військовим званням - 530 грн., надбавка за вислугу років - 925 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань - 462,50 грн., премія - 3021,01 грн.).

Таким чином, грошовий дохід позивача збільшився на 375,47 грн. (8108,51 грн. -7733,04 грн. = 375,47 грн.).

Отже, розмір підвищення грошового доходу позивача не перевищив суму індексації (4463,15 грн.), що склалася у місяці підвищення доходу.

Враховуючи наведене, відповідач зобов`язаний був застосувати абз. 4 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (згідно з яким сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. - 375,47 грн. = 4087,68 грн.).

Тобто, відповідач зобов`язаний був з березня 2018 року виплачувати фіксовану суму індексацію грошового забезпечення, а в разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить фіксовану суму індексації.

Це відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року в справі № 816/1728/16, в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в справі № 360/3307/20.

Проте, в порушення вимог законодавства вказані положення Порядку відповідачем щодо позивача безпідставно не застосовані, чим допущено протиправну бездіяльність.

Отже, суб`єктом владних повноважень порушені вимоги Конституції України щодо обов`язкового виконання судового рішення та наведені положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про вчинення суб`єктом владних повноважень відповідачем протиправної бездіяльності щодо виконання судового рішення в частині, щодо якої подана заява.

Питання про притягнення до відповідальності осіб, які не були учасниками справи, про що просив заявник, не може бути вирішено шляхом постановлення окремої ухвали. З огляду на це в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Отже, подана заява підлягає задоволенню частково.

Враховуючи наведене, відповідачу необхідно виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в справі № 200/11524/20-а, яке набрало законної сили, в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 січня 2020 року з урахуванням абз. 4 та 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, за вирахуванням виплачених сум.

Враховуючи те, що дана ухвала суду є окремою ухвалою, суд вважає за необхідне застосувати спеціальні положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо окремих ухвал, а саме ч. 5 ст. 249 Кодексу, згідно з якими з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 січня 2020 року із застосуванням абз. 4 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, за вирахуванням виплачених сум, при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року, що ухвалено в даній справі.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Дану окрему ухвалу направити до Військової частини НОМЕР_1 з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в ній.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 строк для надання відповіді на окрему ухвалу протягом одного місяця з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2022 року.

Суддя Т.В. Логойда