Справа № 420/12729/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача Хлистуна Р.В.,

представника третьої особи Найди Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника третьої особи про залишення позову без розгляду у справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва №01-07/261 від 24.07.2020.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд:

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №01-07/261 від 24.07.2020 на «Реконструкцію квартири АДРЕСА_1 , без зміни зовнішніх геометричних розмірів вітрини консольного типу та фасадного вхідного вузла з вітрини з боку вулиці Тінистої, з пристосування приміщень квартири під нежитлові приміщення офісу за адресою: АДРЕСА_2 , які видані ОСОБА_1 .

Впродовж розгляду справи представник третьої особи заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки жодний закон не надає позивачу, як суб`єкту владних повноважень, звернутися до суду з вказаним позовом. На думку представника третьої особи, позивач обмежується лише згадкою по можливість скасування містобудівних умов і обмежень за рішенням суду відповідно до ч.8 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, представник третьої особи посилався на те, що чинне законодавство не уповноважує позивача здійснювати державний архітектурно-будівельний нагляд. Відповідно до свого статусу позивач є виконавчим органом, що здійснює архітектурно-будівельний контроль, не наділений правом надавати оцінку містобудівним умовам та обмеженням, а уповноважений тільки виявляти порушення вимог містобудівних умов та обмежень.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та стверджував, що має законні підстави для звернення до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх заперечень представник позивача зазначав, що у даному спорі позивач реалізовує публічно-владні управлінські функції стосовно відповідача, оскільки предметом даного спору є питання додержання вимог містобудівного законодавства. Допущені порушення позивачем містобудівного законодавства посягають на встановлений законодавством порядок сталого розвитку територій, та як наслідок, призводять до виникнення факту самочинного будівництва, що обумовлює звернення позивача до суду з адміністративним позовом про скасування містобудівних умов і обмежень.

При цьому представник позивача посилався на те, що відповідно до Постанови КМУ від 19.08.2015 №698 державно-архітектурний нагляд здійснюється головними інспекторами будівельного нагляду Державною інспекцією містобудування України (ДІАМ) шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок. Постановою КМУ від 23.12.2020 №1340 утворено Державну інспекцію містобудування України. Проте станом на сьогоднійшній день Уряд не сформував ДІАМ, Державна архітектурно-будівельні інспекція перебуває у стані ліквідації. Таким чином, позивач звертається до суду, як орган, який відповідно до своїх повноважень здійснює державний архітектурно - будівельний контроль та виявляє порушення у сфері містобудівної діяльності.

Заслухавши доводи сторін, проаналізувавши відповідне законодавство, суд робить висновок про задоволення клопотання представника третьої особи. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо його подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Визначення адміністративної процесуальної правосуб`єктності надає стаття 43 КАС України, як здатність мати процесуальні права та обов`язки. Відповідно до ч.3 цієї статті адміністративна процесуальні дієздатність це здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки суб`єктом владних повноважень.

Характерною особливістю суб`єктів владних повноважень є те, що вони наділені одночасно адміністративною процесуальною право- та дієздатністю. Адміністративна процесуальна дієздатність органу виникає і припиняється разом з виникненням і припиненням адміністративної процесуальної правоздатності (здатності мати права та обов`язки в адміністративному судочинстві.

Пункт 5 ч.1 ст.19 КАС України передбачає право звернення суб`єкта владних повноважень до суду для вирішення публічно-правового спору у випадках, коли воно йому надано законом, оскільки суб`єкт владних повноважень, наділений чітко окресленим обсягом повноважень виконавчої влади відповідно до покладених на нього завдань і функцій.

Таким чином, адміністративна процесуальна правоздатність у суб`єкта владних повноважень виникає, коли закон встановлює для нього право звернення до суду з відповідним позовом. Одночасно виникає процесуальна дієздатність суб`єкта владних повноважень.

Щодо повноважень органів архітектурно-будівельного контролю, до яких належить позивач, суд зазначає, що чинне законодавство розмежовує поняття функцій архітектурного контролю та нагляду.

Так відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI): «Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Стаття 41-1 Закону № 3038-VI визначає: «Державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до п.2 Порядку здійсненні архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою КМУ від 19.08.2015 №698: «Нагляд здійснюється головними інспекторами будівельного нагляду ДІАМ шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Забезпечення створення, збирання, накопичення, обробка, захист, облік відомостей про державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюються з використанням Реєстру будівельної діяльності».

Згідно з п. 3 цього Порядку: «Основними завданнями нагляду є:

1)виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України Про архітектурну діяльність, органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності;

2)скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів;

3)притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності відповідно до закону».

Таким чином, з аналізу та порівняння, процитованих вище, правових норм, можна зробити висновок, що здійснення контролю та нагляду є за своєю правовою природою різними функціями, якими наділені різні суб`єкти владних повноважень та здійснюються щодо різного кола осіб. Так, функції нагляду стосуються перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності органами, що здійснюють містобудівну діяльність. В той час, коли здійснення контролю не стосується діяльності органів, а спрямований на перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями.

В свою чергу контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, а нагляд - головними інспекторами будівельного нагляду ДІАМ. До цього він здійснювався Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду, які на даний час ліквідовані. Дана обставина свідчить про те, що позивач ніколи не був наділений повноваженнями здійснювати нагляд за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності за органами, що здійснюють містобудівну діяльність, до якого відноситься відповідач.

Відсутність наглядових функцій у позивача підтверджується також Положенням про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 03.11.2021 р. № 671-VIII.

Пункт 2.1 Положення визначає Основним завданням Управління - здійснення на території м. Одеси державного архітектурно-будівельного контролю.

В п.2.2.5 Положення встановлене право для позивача подавати позови до суду про знесення самочинно збудованих об`єктів з компенсацією витрат та виступає замовником робіт зі знесення самочинно збудованих об`єктів. Звертатися з іншими позовами до суду Положення не передбачає.

Більше того, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, 20.05.2021 (номер запису: 000092252) проведена державна реєстрація юридичної особи Державної інспекції архітектури та містобудування України на підставі постанови КМУ від 23.10.2020 №1340, якою він був утворений. Ця обставина спростовує доводи позивача про відсутність уповноваженого органу здійснювати законність видання містобудівних умов та обмежень.

Звертаючись до фактів цієї справи, суд констатує, що позивач, суб`єкт владних повноважень, звертається до відповідача, який є органом містобудування та архітектури, з позовом про скасування виданих ним містобудівних умов та обмежень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за відсутності законних підстав видав містобудівні умови та обмеження, не врахувавши невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації та не виконав свого повноваження щодо відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, чим не дотримався вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Тобто, фактично в даному випадку позивач здійснює нагляд, а не контролюючі функції за дотриманням законодавства у сфері містобудування органом містобудування та архітектури. Відтак, позивач перебрав на себе функції нагляду за органом містобудуванні та архітектури, якими він не наділений.

Отже на підставі викладеного, суд робить висновок про те, що чинне законодавство не передбачає право позивача звертатися до суду з даним позовом, що означає відсутність у позивача адміністративної право- та дієздатності, а тому позов належить до залишення без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.240, 241-244 КАС України, суд:

ВИРІШИВ:

1.Клопотання представника третьої особи задовольнити.

2.Позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва №01-07/261 від 24.07.2020, - залишити без розгляду.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293,295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту іі підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 18.01.2022.

Суддя О.Я. Бойко