Справа № 359/9549/21
Суддя: Семенюта О. Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/29/2022
Справа № 359/9549/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника відповідача Милової Р.С.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора 2 роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль лейтенанта поліції Кошича Олександра Валерійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого адміністративного позову.

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП у Київській області в особі інспектора 2 роти БПП в місті Бориспіль лейтенанта поліції Кошича О.В.про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Посилається на те, що 16 вересня 2021 року постановою серії БАА № 575306 його було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Зі змісту цієї постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 16 вересня 2021 року о 12 годині 50 хвилин у Бориспільському районі, с.Гора, вул. Бориспіль-7, керував транспортним засобом марки Hyundai Sonata н.з. НОМЕР_1 , який належить Казим, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), в ході перевірки документів виявилось, що водій не має права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Позивач зазначає, що ним було надано водійське посвідчення міжнародного зразка, яке надає йому право керувати транспортними засобами на території України категорії А,В,С. Відповідно до Віденської Конвенції про дорожній рух від 1968 року країни-учасниці визнають національні водійські посвідчення один одного. Також інспектором було невірно зазначено прізвище позивача в постанові, замість вірного « ОСОБА_1 » зазначено « ОСОБА_1 », що робить постанову неналежним доказом. Постанова винесена без достатніх доказів вини позивача, є незаконною. Вказане свідчить про те, що позивач був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 575306 від 16.09.2021 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 3400 гривень за порушення ч.2 ст.126 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

2. Дії суду, ставлення учасників адміністративного процесу до адміністративного позову.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 06 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі (а.с.15).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 січня 2022 року (а.с.39) було залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України у якості співвідповідача.

05.11.2021 на адресу суду надійшов відзив від відповідача інспектора роти №2 БПП в м.Бориспіль УПП в Київській області ДПП лейтенанта поліції Кошича О.В. Він зазначає, що постанова є законною, позовні вимоги безпідставні. Так, позивач був законно зупинений у зв`язку з зупинкою у забороненому місці, вказана обставина позивачем не заперечується. Відповідно до абз.5 п.30 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (далі - Положення №340) ОСОБА_1 мав замінити своє посвідчення водія, оскільки перебував на території України більше ніж 60 днів. Оскільки позивач не отримав посвідчення українського зразка, на нього було складено оскаржувану постанову.

Позивач ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, направив на адресу суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.19).

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Милова Р.С. заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 є громадянином Туркменістану та має посвідку на тимчасове проживання в Україні з 18.12.2020 по 31.08.2024. Вказані обставини підтверджуються копією паспорта та посвідки (а.с.6,8).

ОСОБА_1 має іноземне посвідчення водія серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 від 06.06.2018 строком дії до 06.06.2028 (а.с.9).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 575306 від 16 вересня 2021 року (а.с.32) було визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 16 вересня 2021 року о 12 годині 50 хвилин у Бориспільському районі, с.Гора, вул. Бориспіль-7, керував транспортним засобом марки Hyundai Sonata н.з. НОМЕР_1 , який належить Казим, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), в ході перевірки документів виявилось, що водій не має права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.30 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Посвідченням водія іноземної держави вважається також посвідчення водія з розпізнавальним знаком "SU" (СРСР), видане в республіках колишнього Союзу РСР.

Зазначені особи під час керування транспортними засобами можуть мати українське посвідчення водія, видане в установленому цим Положенням порядку.

Особам, які тимчасово перебувають на території України, обмін їх посвідчень водія на українське посвідчення водія, а також видача їм українських посвідчень водія замість утраченого у зв`язку з крадіжкою, стихійним лихом, іншими непередбачуваними обставинами посвідчення водія іноземної держави не проводиться.

Посвідчення водія, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає заміні. Заміна таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

Судом під час судового засідання був оглянутий відеозапис, наданий відповідачем. Встановлено, що позивач надав інспектору посвідчення водія країни Туркменістан.

Суд не погоджується з думкою відповідача, про те, що позивач був зобов`язаний змінити іноземне посвідчення водія. Так, ОСОБА_1 має посвідку на тимчасове проживання на території України. Доказів, що позивач переїжджає на постійне місце проживання в Україну суду не надано, а отже на нього не розповсюджуються обов`язки, передбачені абз.5 п.30 Положення №340.

Навпаки, позивач пред`явив інспектору посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому продубльовані літерами латинського алфавіту.

Так, і Україна, і Туркменістан є державами, що приєдналися до Віденської Конвенції 1968 року, відповідно до якої держави учасниці визнають національні водійські посвідчення відповідної держави на своїй території.

За таких обставин, позивач керував транспортним засобом на підставі посвідчення водія іноземної держави Туркменістан, який є дійсним на території України, і на вимогу поліцейського пред`явив документ, що у законний спосіб підтверджує право керування транспортним засобом. Отже факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Стосовно невірного зазначення прізвища позивача, суд не вважає, що вказана обставина має суттєве значення, а є опискою, і не може викликати недійсність постанови, оскільки у постанові правильно вказано написання імені та прізвища позивача латинськими буквами.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та як наслідок, правомірності прийняття оскаржуваної постанови, наслідком чого є її скасування.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та порушеного права позивача належить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 575306 від 16 вересня 2021 року, провадження у справі - закрити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.242, ч.1-ч.2 ст.243, ст.ст.246, 287 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 575306 від 16 вересня 2021 року, якою на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , був накладений штраф у розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.126 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду О.Ю. Семенюта