Справа № 480/1673/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 р.Справа № 480/1673/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" , Державної служби геології та надр України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, повний текст складено 22.07.21 по справі № 480/1673/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз"

до Державної служби геології та надр України

про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" звернулось до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не надання ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО- ВИРОБНИЧА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ СОЮЗ» згідно наказу Держгеонадр № 143 від 24 квітня 2020 року, спеціального дозволу на користування надрами № 3734 від 21.01.2010 року на новому бланку зі строком дії до 14.11.2020 року включно з урахуванням відповідних змін в особливі умови, угоду про умови користування надрами та програму робіт з продовженими строками видів робіт на 287 днів починаючи з 01.02.2020 року; визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби геології та надр України №12517/01-2/11-20 від 17.08.2020 року про відмову ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ СОЮЗ» у продовженні дії на 5 років спеціального дозволу № 3734 від 21.01.2010 року з метою геологічного вивчення в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення газу природного, конденсату, нафти Зона структур Братсько-Яснопольщинська, структура Губська, розташованої в межах Сумської області; зобов`язати Державну службу геології та надр України видати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ СОЮЗ» продовжений спеціальний дозвіл № 3734 від 21.01.2010 року з метою геологічного вивчення в тому числі дослідно- промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення газу природного, конденсату, нафти Зона структур Братсько-Яснопольщинська, структура Губська, розташованої в межах Сумської області, строком на 5 років з дня його видачі.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України, що полягає у не наданні Товариству з обмеженою відповідальністю Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз спеціального дозволу на користування надрами №3734 від 21.01.2010 на новому бланку із строком дії дозволу до 14.11.2020 включно з урахуванням відповідних змін в особливі умови, угоду про умови користування надрами та програму робіт з продовженими строками видів робіт на 287 днів починаючи з 01.02.2020 року. Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України, що полягає у не прийнятті рішення за заявою Товариству з обмеженою відповідальністю Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз про продовження строку дії на 5 років спеціального дозволу на користування надрами від 31.07.2020 № 31-07/01. Зобов`язано Державну службу геології та надр України прийняти прийняти рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз про продовження строку дії на 5 років спеціального дозволу на користування надрами від 31.07.2020 № 31-07/01. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної служби геології та надр України про відмову у продовженні дії на 5 років спеціального дозволу № 3734 від 21.01.2010 року і зобов`язання видати продовжений спеціальний дозвіл № 3734 від 21.01.2010 року відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз 6810,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

ТОВ "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" , не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині виходу за межі позовних вимог та відмови у задоволенні позову , подало апеляційну скаргу , вважає , що суд першої інстанції порушив норми матеріального права: ст. 15 Кодексу України «Про надра», пунктів 14, 15, 20, 24 Порядку надання спеціальних дозволів на користування кадрами затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 р. за № 615, п. 9 Постанови № 1174, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та процесуального права ст.ст. 5, 242 КАС України, тому, прийняте судом рішення не відповідає вимогам закону. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року в частині виходу за межі позовних вимог та в частині відмови у задоволенні позовних вимог, прийняти нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Державна служба геології та надр України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову , подала апеляційну скаргу , вважає що рішення суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи Вказує , що норми чинного законодавства не містять жодних посилань на те, що відповідач зобов`язаний видавати саме наказ про відмову в продовженні строку дії дозволу. Також, вважає, що рішення про зобов`язання Держгеонадр видати спеціальний дозвіл на користування надрами є та таким, що виходять за межі повноважень суду. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року та прийняти нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю. Апеляційну скаргу слухати без участі уповноваженого представника апелянта.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Після технічної перерви апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Державної служби геології та надр України задоволенню не підлягає , виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що позивач володів спеціальним дозволом № 3734 від 21.01.2010 року (далі по тексту - Дозвіл) з видом діяльності користування надрами Зони - структур Братсько-Яснопольщинська, Структура-Губська з метою геологічного вивчення, у т.ч. дослідно-промислової розробки нафти, газу, конденсату, затвердження запасів ДКЗ України.

Дозвіл був виданий позивачу зі строком дії до 21.01.2015 року. У подальшому він був продовжений до 21 січня 2020 року ( а.с.12-13).

Під час дії Дозволу, а саме 27.06.2018 року наказом Державної служби геології та надр України № 216 від 27.06.2018 року було зупинено його дію.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року по справі № 1840/2853/18 визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 27.06.2018 № 216 з дня його прийняття, в частині яким ТОВ "Науково- виробнича корпорація Український енергетичний союз" зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3734 від 21.01.2010 року.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 р. рішення Сумського окружного адміністративного суду залишено без змін ( а.с.28-33).

10.12.2019 року позивач подав відповідачу заяву № 10/12/19-Д разом з додатками: пояснювальною запискою про обґрунтування необхідності внесення змін до дозволу та Інформацією (довідка) щодо виконання особливих умов дозволу, до якого планується внести зміни, та програми робіт, виконання якої передбачено угодою про користування надрами, у якій крім прохання внесення змін у Дозвіл на час його незаконного зупинення, просив у відповідача внести також зміни в його особливі умови, а саме в Програму робіт, яка не могла бути виконана у час незаконного зупинення дозволу. Строки виконання пунктів 2-8 Програми робіт повинні були бути також продовжені на час незаконного зупинення, як і сам Дозвіл всього на 287 днів ( а.с.40-47).

24 квітня 2020 року Державна служба геології та надр України видала наказ № 143, яким вирішила: Внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами від 21.01.2010 № 3734 з метою геологічного вивчення в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення газу природного, конденсату, нафти Зона структур Братсько-Яснопольщинська, структура Губська, розташованої в межах Сумської області, щодо продовження строку дії дозволу на строк його незаконного (безпідставного) зупинення відповідно до рішення суду, що набрало законної сили ( а.с.48)

31 липня 2020 року позивач подав відповідачу заяву № 31-07/01 про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами разом з пакетом документів у відповідності до п.14 Порядку № 615 ( а.с.61, 62-74).

17.08.2020 відповідач листом № 12517/01-2/11-20 повернув заяву товариства з доданими до неї документами через її невідповідність вимогам п. 14 Порядку №615, оскільки продовження строку дії дозволу на геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, може здійснюватися не більше одного разу, крім дозволів на геологічне вивчення, згідно з якими роботи виконуються виключно за кошти державного бюджету ( а.с.75-76).

Частково задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції погодився із доводами позивача про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка полягає у не наданні товариству спеціального дозволу на користування надрами на новому бланку із зазначенням терміну дії дозволу до 14.11.2020 у звязку із скасуванням судом наказу Держгеонадр від 27.06.2018 № 216 про зупинення дії дозволу, тому в цій частині позовні вимоги задовольнив.

При цьому , суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування рішення Держгеонадр про відмову позивачу у продовженні дії на 5 років дозволу №3734 та зобов`язання відповідача видати такий дозвіл, оскільки заяву товариства від 31 липня 2020 року про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами відповідач фактично не вирішив, чим допустив протиправну бездіяльність.

Тому , суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 31.07.2020 № 31-07/01 та зобов`язав відповідача прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині виходу за межі позовних вимог та в частині відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України про надра, завданням цього Кодексу є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Відповідно до ст. 19 зазначеного Кодексу, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє на підставі Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 (далі - Положення № 1174, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (далі - Порядок № 615, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

Згідно ч. 2 ст. 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Статтею 60 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 61 першої Кодексу України про надр, державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, поновлення дії, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовані Порядком №615.

Порядок продовження строку дії дозволу, підстави для відмови у продовженні строку дії дозволу визначені у пунктах 14, 15 Порядку №615.

Так, у разі виникнення потреби у продовженні строку дії дозволу, наданого на геологічне вивчення, геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин, видобування корисних копалин, геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), будівництво та експлуатацію підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод, строк дії дозволу продовжується за наявності інформації про відсутність порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування надрами, за результатами здійснення останнього заходу державного нагляду (контролю).

Продовження строку дії дозволу на геологічне вивчення, геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, може здійснюватися не більше одного разу, крім дозволів на геологічне вивчення, згідно з якими роботи виконуються виключно за кошти державного бюджету ( редакція Прядку №615 з 25.02.2020 року відповідно до Постановою КМУ від 19 лютого 2020 р. № 124).

Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає до органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин, геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), будівництво та експлуатацію підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод, не пізніше ніж за шість місяців, заяву на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку його дії. У заяві зазначається причина продовження строку дії дозволу. Надрокористувач, що не подав заяви в установлений строк, втрачає право на продовження строку дії дозволу.

Рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі з урахуванням географічних координат ділянки надр, зазначених у заяві про отримання дозволу, та документів, зазначених у додатку 1, та розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом п`яти робочих днів з дати прийняття рішення про продовження строку дії дозволу.

Надрокористувачеві відмовляється у продовженні строку дії дозволу, серед іншого, у разі невідповідності поданих документів заявником вимогам пункту 14 цього Порядку.

Пунктом 17 Порядку №615 передбачено, що внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем (або правонаступником - у випадку, передбаченому підпунктами 6 і 7 цього пункту) документів або інформації Міндовкіллю за результатами оцінки впливу на довкілля, зокрема, у разі зміни особливих умов та інших відомостей, зазначених у дозволі, в тому числі щодо продовження строку дії дозволу на строк його незаконного (безпідставного) зупинення та/або анулювання відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п.18 Порядку №615 орган з питань надання дозволу надає протягом 30 календарних днів з дати надходження заяви про переоформлення дозволу (внесення змін до нього) та документів, що додаються до неї, заявникові дозвіл на новому бланку з урахуванням відповідних змін або вмотивовану відмову.

Переоформлення дозволу або внесення змін до нього здійснюється без зміни номера, дати реєстрації, строку його дії та умов користування надрами і є обов`язковою підставою для внесення змін до угоди про умови користування надрами.

У разі зміни особливих умов, визначених у дозволі, до нього вносяться зміни з урахуванням змін умов користування надрами.

Відповідно до п.20 Порядку №615 у разі відмови в наданні, продовженні строку дії, переоформленні дозволу або внесенні змін до нього документи повертаються в повному обсязі заявникові.

Останнім абзацом п.21 Порядку №615 визначено, що у разі визнання за рішенням суду, що набрало законної сили, незаконним (безпідставним) зупинення дії та/або анулювання дозволу строк дії дозволу та відповідно строк користування надрами продовжується органом з питань надання дозволу на строк такого зупинення та/або анулювання.

Пунктом 24 Порядку №615 визначено, що про надання, продовження строку дії, зупинення дії, поновлення дії, переоформлення, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Абзацами 11, 12 пункту 24 Порядку №615 передбачено, що наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про надання, переоформлення, продовження строку дії, внесення змін до дозволу, зупинення дії, поновлення дії, анулювання, відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу розміщуються протягом п`яти робочих днів на офіційному веб-сайті відповідного органу.

Наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про надання, переоформлення, продовження строку дії, внесення змін до дозволу, зупинення дії, поновлення дії, анулювання, відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Держгеонадра України як орган держави, до відання якого віднесено вирішення питань стосовно видачі спеціальних дозволів на користування надрами (а також їх переоформлення, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну їх дії, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії в разі зупинення) при здійсненні своїх повноважень зобов`язана діяти у той спосіб, який передбачено наведеними вище положеннями законодавства.

Крім цього, правовий статус Держгеонадр визначено згаданим вище Положенням, за яким організаційно-розпорядчою формою рішення з питань, віднесених до повноважень Держгеонадр України, є наказ за підписом Голови цього органу. Процедуру видачі спеціальних дозволів на користування надрами і повноваження органу з питань надання цих дозволів визначено Порядком № 615, відповідно до якого прийняття рішення з цього питання є компетенцією лише органу з питань надання дозволу.

При цьому з аналізу наведених вище положень Порядку № 615 вбачається , що формою розпорядчого рішення є наказ, який, зокрема, у випадку відмови надрокористувачу у задоволенні його звернення, може бути предметом оскарження.

Тобто, у разі відмови у продовженні строку дії спеціального дозволу та внесенні змін Держгеонадра повинно прийняти відповідно рішення, яке оформлюється наказом.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена в постанові від 05.08.2019 у справі № 816/2168/18.

Виходячи з зазначеного, відповідач, отримавши від позивача матеріали на продовження строку дії спеціального дозволу, щодо якого заявлено позов, був зобов`язаний у строки та з підстав, наведених у Порядку № 615, прийняти одне з двох рішень у формі наказу, а саме: щодо продовження або відмови у продовженні строку дії спеціального дозволу. Всупереч викладеному відповідач наказ не видав.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №804/6947/15, від 05 серпня 2019 року у справі №816/2168/18, від 31 липня 2019 року у справі №826/23816/15.

Тому , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка полягає у не наданні товариству спеціального дозволу на користування надрами на новому бланку із зазначенням терміну дії дозволу до 14.11.2020 у зв`язку із скасуванням судом наказу Держгеонадр від 27.06.2018 № 216 про зупинення дії дозволу, тому в цій частині позовні вимоги правомірні та підлягають задоволенню, суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права в цій частині, тому рішення суду першої інстанції в цій частині слід залишити без змін.

При цьому , колгеія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності виходу за межі позовних вимог та з висновком щодо відмови у задоволенні позову в іншій частині вимог, виходячи з наступного.

Так, лист, яким відповідач відмовив у продовженні строку дії спеціального дозволу, у розумінні Порядку №615 не є належним рішенням, оскільки такі рішення Держгеонадра з наведених питань повинні прийматися колегіальним органом (комісією з питань надрокористування) та оформлятися належним чином. За наслідками розгляду відповідних заяв приймаються накази, які згідно з імперативними положеннями статей 19, 23 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" підписуються керівником такого органу; накази центрального органу виконавчої влади можуть бути скасовані Кабінетом Міністрів України повністю чи в окремій частині; накази центрального органу виконавчої влади підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Колегія суддів зауважує, що обов`язковим є прийняття як органом, який здійснює погодження, так і органом, який надає дозвіл на користування, відповідного розпорядчого рішення (позитивного чи негативного). В усіх інших випадках листування з позивачем в цей період не може бути взяте до уваги, оскільки Закон передбачає прийняття рішення з боку відповідача за результатами розгляду заяви позивача, а не наявність листування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку , що рішення, викладене у формі листа Державної служби геології та надр України про відмову у продовженні дії на 5 років спеціального дозволу № 3734 від 21.01.2010 року є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з практикою Верховного суду , викладеною в постанові від 05 листопада 2019 року у справі №817/864/18.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень діяв несвоєчасно та не в спосіб, що визначений законодавством, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміється таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що законодавством не визначено право адміністративного суду переймати на себе функції та повноваження інших органів державної влади, які реалізуються відповідними суб`єктами владних повноважень в межах закону на власний розсуд (дискреційні повноваження), без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.

Спосіб захисту у сфері публічно-правових відносин визначає позивач та згідно ч. 3 ст. 105 КАС України позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, утриматися від вчинення певних дій, виконати зупинену чи не вчинену дію тощо.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у справах, в яких позивач оскаржує протиправні дії чи бездіяльність відповідача у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку суд, визнаючи бездіяльність відповідача протиправною (з метою забезпечення повного захисту прав позивача) наділений повноваженнями на прийняття рішення про зобов`язання вчинення певних дій.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд звертає увагу на практику ЄСПЛ, який неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципів "належного урядування". Зокрема, у справі "Рисовський проти України" (рішення від 20.10.2011, заява № 29979/04, п. 71) ЄСПЛ зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

Застосовуючи ці принципи до справи, що розглядається, колегія суддів враховує, що подаючи повний пакет документів , позивач мав підстави сподіватися на те, що дії Держгеонадра є добросовісними і дотримані умови, необхідні для прийняття рішення. За таких обставин покладення на ТОВ «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» негативних наслідків недотримання процедури продовження дії дозволу, призведе до покладення на нього надмірного індивідуального тягаря, а тому є непропорційним та несумісним з принципом верховенства права.

В контексті дотримання прав, гарантованих Конвенцією, колегія суддів звертає увагу на статтю 1 Першого протоколу до Конвенції, яка передбачає право на мирне володіння майном.

Насамперед, необхідно з`ясувати чи поширюється Конвенція на спірні правовідносини, зокрема чи є дозвіл на спецкористування надрами "майном".

У рішенні від 07.06.2012 (заява 38433/09, п. 178-179) у цій справі ЄСПЛ дійшов висновку, що інтереси, пов`язані з використанням ліцензії, були майновими інтересами, які захищаються статтею 1 Протоколу № 1. Правомірне очікування компанії-заявника, яке було пов`язане з такими майновими інтересами, як експлуатація аналогової телевізійної мережі на основі ліцензії, було достатньою підставою для того, щоб становити матеріальний інтерес, а отже й "майно" в розумінні положення, передбаченого в першому реченні статті 1 Протоколу № 1, яка, таким чином, є застосовною в даній справі.

Аналогічного висновку ЄСПЛ дійшов у справі "ТОВ Megadat.com проти Молдови" (заява № 21151/04, рішення від 08.04.2008), в якій розглядав скаргу на припинення ліцензії за статтею 1 Першого протоколу.

Скарги у наведених вище справах стосуються припинення ліцензії і не містять особливих обставин, які б унеможливлювали застосування висновків ЄСПЛ у справі, що розглядається. Відтак, дозвіл на спецкористування надрами є "майном", а не розгляд питання щодо продовження ТОВ «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» такого дозволу має розглядатися крізь призму дотримання Україною ст.1 Першого протоколу до Конвенції щодо права на мирне володіння майном.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Отже особу може бути позбавлено її майна лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Тобто, звертаючись з заявою до Держгеонадру України про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» правомірно очікували на продовження дії дозволу яке в розумінні ЄСПЛ є "майном".

Тому, колегія суддів дійшла висновку , що наведені обставини свідчать про допущення відповідачем - Держгеонадра протиправної бездіяльності, яка полягає у не наданні Товариству з обмеженою відповідальністю «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» спеціального дозволу на користування надрами №3734 від 21.01.2010 на новому бланку із строком дії дозволу до 14.11.2020 включно з урахуванням відповідних змін в особливі умови, угоду про умови користування надрами та програму робіт з продовженими строками видів робіт на 287 днів починаючи з 01.02.2020 року.

Відповідно до п. 1 Порядку № 615, видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

В свою чергу, згідно з абзацом 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Частиною шостою статті 4-1 зазначеного Закону встановлено, що У разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Закон в статті 1 дає визначення поняття принципу мовчазної згоди, а у статті 4-1 цього ж Закону визначає, умови та порядок його реалізації і будь-якого іншого, особливого порядку реалізації (застосування) принципу мовчазної згоди чинним законодавством не вимагається, - є правильним, з яким погоджується колегія судів апеляційного суду.

За таких обставин, а також враховуючи те, що заява від 31.07.2020 № 31-07/01з необхідним пакетом документів - для прийняття відповідачем рішення щодо продовження дії спеціального дозволу на користування надрами надійшли до нього вчасно та в повному обсязі, то позивач фактично набув права на здійснення відповідної господарської діяльності.

Колегія судів при розгляді даної справи застосовує практику Європейського Суду з прав людини, зокрема згідно рішенні від 14 жовтня 2010 року (справа «Щокін проти України»), де зазначено, що відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

В даному випадку невчинення суб`єктом владних повноважень своєчасно дій та прийняття рішення у строки, визначені законом і за відсутності висловлених у вказаний строк ґрунтовних заперечень стосовно виправданого не прийняття відповідним дозвільним органом рішення та не вчинення ним дій на користь заявника, то це має наслідком застосування найбільш сприятливого для позивача підходу - обумовлює настання юридичного факту, а саме: поновлення (продовження строку дії) раніше наданого дозволу у сфері господарської діяльності, з чим закон пов`язує безумовний обов`язок суб`єкта владних повноважень видати документ дозвільного характеру, в даному випадку оформивши це шляхом прийняття Держгеонадра наказу.

Відносно доводів апелянта - Держгеонадра в обґрунтування своєї апеляційної скарги, що повноваження Держгеонадра у контексті позовних вимог, є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій, колегія судів зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 Положення про Держгеонадра, відповідач у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Міністерства видає накази організаційно-розпорядчого характеру, які підписуються Головою Держгеонадр України, організовує і контролює їх виконання.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зі змісту наведених норм випливає, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження).

Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13.02.2018 у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі №569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справа №461/2579/17, від 20.03.2018 у справі №820/4554/17, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а та від 12.04.2018 справа №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №208/8402/14-а та від 29 березня 2018 року справі №816/303/16.

Натомість, у цій справі відповідач за конкретних фактичних встановлених судом обставин саме у даних спірних правовідносинах позбавлений діяти не за законом, а відтак відповідач не має дозволу (не наділений повноваженнями) діяти на власний розсуд.

В даному випадку, за умов виконання позивачем всіх вимог закону, не передбачає можливий варіант дій для Держгеонадра інших ані ж ті, що пов`язують виконання відповідачем як суб`єктом владних повноважень на продовження спеціального дозволу користування надрами, шляхом прийняття наказу на продовження строку дії спеціального дозволу та видачі такого дозвілу.

Тому, колегія суддів зазначає, що в даних спірних правовідносинах зобов`язання судовим рішенням видати продовжений спеціальний дозвілне є втручанням у дискреційні повноваження відповідача як суб`єкта владних повноважень і вданому випадку судом не вирішуються питання, які належать до функцій і компетенції відповідача, а є лише виконання судом передбаченого законодавцем обов`язку змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.

Здійснення судового захисту адміністративним судом саме у спосіб зобов`язання відповідача видати продовжений спеціальний дозвіл, узгоджується також і з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення по справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988 року), згідно якої запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, колегією суддів враховано правову позицію, що викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 у справі №804/14800/14. В яких зазначено, що при вирішенні даного спору правильно та з достатньою мірою адміністративним судом враховано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до ст.13 Європейської конвенції з прав людини кожен, чиї права, свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Враховуючи вищенаведене , правомірний висновок суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності Державної служби геології та надр України, що полягає у не наданні Товариству з обмеженою відповідальністю «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» спеціального дозволу на користування надрами №3734 від 21.01.2010 на новому бланку із строком дії дозволу до 14.11.2020 включно з урахуванням відповідних змін в особливі умови, угоду про умови користування надрами та програму робіт з продовженими строками видів робіт на 287 днів починаючи з 01.02.2020 року, висновок суду апеляційної інстанції про скасування рішення Державної служби геології та надр України № 12517/01-2/11-20 від 17.08.2020 р. про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" у продовженні дії на 5 років спеціального дозволу № 3734 від 21.01.2010 р. з метою геологічного вивчення в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення газу природного, конденсату, нафти Зона структур Братсько-Яснопольщинська, структура Губська, розташованої в межах Сумської області , колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення позовних вимог про зобов`язання Державної служби геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" продовжений спеціальний дозвіл № 3734 від 21.01.2010 року з метою геологічного вивчення в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення газу природного, конденсату, нафти Зона структур Братсько-Яснопольщинська, структура Губська, розташованої в межах Сумської області , строком на 5 років .

Вищенаведене не враховано судом першої інстанції , тому суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Державної служби геології та надр України, що полягає у не прийнятті рішення за заявою Товариству з обмеженою відповідальністю «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» про продовження строку дії на 5 років спеціального дозволу на користування надрами від 31.07.2020 № 31-07/01 і зобов`язання Державної служби геології та надр України прийняти рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» про продовження строку дії на 5 років спеціального дозволу на користування надрами від 31.07.2020 № 31-07/01, а також безпідставно відмовив у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної служби геології та надр України про відмову у продовженні дії на 5 років спеціального дозволу № 3734 від 21.01.2010 року і зобов`язання видати продовжений спеціальний дозвіл № 3734 від 21.01.2010 року , тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Інші доводи і заперечення на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316,317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" задовольнити.

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 по справі № 480/1673/21 скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності Державної служби геології та надр України, що полягає у не прийнятті рішення за заявою Товариству з обмеженою відповідальністю «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» про продовження строку дії на 5 років спеціального дозволу на користування надрами від 31.07.2020 № 31-07/01; в частині зобов`язання Державної служби геології та надр України прийняти рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» про продовження строку дії на 5 років спеціального дозволу на користування надрами від 31.07.2020 № 31-07/01 та в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз» про визнання протиправним та скасування рішення Державної служби геології та надр України про відмову у продовженні дії на 5 років спеціального дозволу № 3734 від 21.01.2010 року і зобов`язання видати продовжений спеціальний дозвіл № 3734 від 21.01.2010 року.

В цій частині прийняти нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби геології та надр України № 12517/01-2/11-20 від 17.08.2020 р. про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" у продовженні дії на 5 років спеціального дозволу № 3734 від 21.01.2010 р. з метою геологічного вивчення в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення газу природного, конденсату, нафти Зона структур Братсько-Яснопольщинська, структура Губська, розташованої в межах Сумської області та зобов`язати Державну службу геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Наукововиробнича корпорація Український енергетичний союз" продовжений спеціальний дозвіл № 3734 від 21.01.2010 року з метою геологічного вивчення в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення газу природного, конденсату, нафти Зона структур Братсько-Яснопольщинська, структура Губська, розташованої в межах Сумської області , строком на 5 років .

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 по справі № 480/1673/21 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 14.02.2022 року