Справа № 200/9586/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року Справа№200/9586/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - Відповідач 2) про визнання протиправними дій та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування;

- скасування рішення №96 від 15 липня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку із недостатністю пільгового стажу;

- зобов`язання повторно розглянути заяву від 7 липня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до записів трудової книжки пільговий стаж позивача, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, становить 25 років 1 місяць 7 днів, що є достатнім для призначення пенсії Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування. Позивач, з посиланням на роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 та постанову КМУ від 22 лютого 1992 року №81, вказав, що до стажу, передбаченого статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», повинно зараховуватися до кожного повного року роботи за 1 рік 3 місяці (коєфф. 1,33). Проте відповідач відмовив у призначенні пенсії пославшись на відсутність пільгового стажу, при цьому у спірному рішенні зазначено про зарахування усіх періодів роботи, що не відповідає дійсності.

12 листопада 2021 року від позивача надійшла заява про зміну підстав позову, у якій вказав, що пільговий стаж позивача для призначення пенсії за віком, за професіями за Списком№1, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, становив 25 років 1 місяць 7 днів, що відповідно до ч. 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є умовою для призначення пенсії, та просив: з урахуванням якої просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення;

- скасування рішення №96 від 15 липня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку із недостатністю пільгового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву від 7 липня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням висновків суду.

У встановлений судом строк відповідачем 1, 2 відзиву на позов подано не було.

Положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд розцінює неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання даного позову.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду Бабіча С.І. від 4 серпня 2021 року відкрито провадження у справі вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 2 вересня 2021 року вирішено замінити відповідача у справі на Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 1 грудня 2021 року.

1 грудня 2021 року відкладено підготовче засідання на 13 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року вирішено залучити до участі у справі другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, призначити підготовче засідання на 10 січня 2022 року.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатності судді Бабіча С.І. 10 січня 2022 року здійснено повторний автоматичний розподіл справи №200/9586/21, за результатами якого справу передано для розгляду судді Дмитрієву В.С.

Ухвалою від 10 січня 2022 року вирішено прийняти до провадження справу №200/9586/21, розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 , виданим 09 квітня 1998 року Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області.

7 липня 2021 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до заяви були додані: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, трудова книжка, диплом, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідка про заробітну плату з 1 липня 2000 року, довідка про відкриття рахунку в банку, довідка про пільговий стаж роботи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15 липня 2021 року №96 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років.

Так, згідно вказаного рішення: вік заявника 39 років; страховий стаж особи становить 40 років 3 місяці 6 днів; пільговий стаж роботи (ст. 14-20) 18 років 11 місяців 2 дні (періоди роботи з 17 червня 2002 року по 12 березня 2014 року, з 20 березня 2014 року по 14 березня 2016 року, з 30 червня 2016 року по 30 червня 2020 року, з 29 липня 2020 року по 6 липня 2021 року) за винятком відпусток без збереження заробітної плати та простоїв. Пільговий стаж на посаді машиніста підземних установок (ст.14-25) 1 рік 2 місяці 16 днів, інформація про відпустки без збереження заробітної плати відсутня. З урахуванням взаємозаліку зазначених періодів пільговий стаж роботи, який дає право на призначення пенсії як працівнику, зайнятому на підземних роботах не менше 25 років, склав 20 років 1 місяць 19 днів.

Листом від 20 липня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян №16 (сервісний центр) повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 25 років.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 5 листопада 1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 3 жовтня 2017 року було доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорія громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Вказані зміни набрали чинності 11 жовтня 2017 року.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Отже, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» - з 11 жовтня 2017 року.

Відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз вищезазначених положень свідчить, що право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Так на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 досяг 39- річного віку.

Копія трудової книжки серії НОМЕР_2 , що видана на ім`я ОСОБА_1 , містить записи про роботу позивача, зокрема:

ДП «Шахта «Трудівська»

- 27 листопада 2000 року прийнятий учнем машиніста підземних установок, з повним робочим днем в шахті (наказ № 1084/к від 27 листопада 2000 року, запис №1);

- 17 січня 2001 року переведений машиністом підземних установок, з повним робочим днем в шахті (наказ № 108/к від 31 січня 2001 року, запис №2);

- 17 червня 2002 року переведений гірничим робітником очисного вибою 4 розряду, з повним робочим днем в шахті (наказ № 563/к від 17 червня 2002 року, запис №3);

- 14 грудня 2006 року звільнений за власним бажанням (наказ № 1150/к від 24 листопада 2006 року, запис № 8);

ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»

- 4 грудня 2006 року прийнятий гірничим робітником очисного вибою 4 розряду, з повним робочим днем в шахті (наказ № 206/к від 04 грудня 2006 року, запис № 9);

- 24 квітня 2007 року переведений гірничим робітником очисного вибою 5 розряду, з повним робочим днем в шахті (наказ № 77/к від 24 квітня 2007 року, запис № 10).

При цьому трудова книжка позивача містить відмітки про атестацію робочих місць за Списком №1 відповідно до Наказу №1550 від 2 грудня 2014 року та №1410 від 2 грудня 2019 року.

Як убачається з розрахунку стажу позивача (а.с. 46), до страхового стажу позивача зараховано усі періоди роботи, до пільгового стажу не зараховано період роботи з 27 листопада 2000 року по 31 березня 2001 року (4 місяці 5 днів), з 13 березня 2014 року по 19 березня 2014 року (7 днів) та з 1 липня 2020 року по 28 липня 2020 року (15 днів).

Так, у період з 27 листопада 2000 року по 31 березня 2001 року позивач працював у ДП «Шахта «Трудівська», а саме: 27 листопада 2000 року прийнятий учнем машиніста підземних установок, з повним робочим днем в шахті, з 17 січня 2001 року переведений машиністом підземних установок, з повним робочим днем в шахті.

Суд звертає увагу, що Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

У період роботи позивача була чинна Постанова Кабінету Міністрів України № 162 від 24 березня 1994 року.

Так, професія позивача «машиністом підземних установок» (1010300а-14008) передбачена Списком 1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24 березня 1994 року.

Таким чином, з огляду на підтвердження пільгового характеру роботи позивача у вказаний вище період, суд вважає, що відповідачем неправомірно не зараховано період з 27 листопада 2000 року по 31 березня 2001 року до пільгового стажу позивача.

Разом з тим періоди роботи з 13 березня 2014 року по 19 березня 2014 року (7 днів) та з 1 липня 2020 року по 28 липня 2020 року (15 днів) правомірно не зараховано до пільгового стажу, оскільки наказом ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 7 березня 2014 року №335 та від 24 травня 2016 року №566 підтверджується знаходження позивача у вказані періоди у відпустці без збереження заробітної плати за його особистою заявою.

При цьому суд зазначає, що у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії не зазначено підстав для не зарахування вказаних періодів, що також свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача розглянути заяву про призначення пенсії на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» - з 11 жовтня 2017 року.

Посилання позивача на Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 року суд вважає неприйнятним, оскільки зазначеним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII. В той же час позивач претендує на призначення пенсії відповідно до положень частини першої статті 14 Закону Україна «Про пенсійне забезпечення».

Стосовно посилань позивача щодо застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок нарахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд зазначає наступне.

Так, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.

Між тим, зміст положень статті 14 та частини шостої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Верховний Суд у постанові 18 липня 2019 року справа № 826/2426/16 зазначив, що листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні були довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого статтями 14 та частиною шостою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року викладено Верховним Судом в постанові від 8 липня 2021 року у справі №212/1743/17-а.

На підставі викладеного вище, ураховуючи, що позивачеві відмовлено в призначенні пенсії рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, що обумовлено, зокрема неправильному обрахунку пільгового стажу, суд вважає рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача, суд зазначає, що позивачеві відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 15 липня 2021 року №96, окреме оскарження дій стосовно відмови в призначенні пенсії є неналежним способом захисту, оскільки у спірних правовідносинах негативні наслідки для позивача створює саме вказане рішення.

Ураховуючи, що заява позивача була розглянута Головним управління Пенсійного фонду України в Київській області, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 7 квітня 2021 року із урахуванням висновків суду.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанцій про сплату судового збору, позивачем за подання даного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №96 від 15 липня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період з 27 листопада 2000 року по 31 березня 2001 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв