Справа № 520/27351/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
15 лютого 2022 року № 520/27351/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати противоправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не нарахуванні і не виплаті компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 20 грудня 2017 року за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року по справі № 520/1683/2021;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 20 грудня 2017 року в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних силах України, є учасником бойових дій і пенсіонером Міністерства оборони України.

При звільнені з військової служби в запас, Відповідачем не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення. Не погодившись з діями відповідача позивач оскаржив вказане рішення до Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 08 квітня 2020 року по справі № 520/1683/2021 позов було задоволено, а саме: зобов`язно Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 20.12.2017 року з врахуванням базового місяця індексації січень 2008 року.

12 серпня 2021 року відповідачем на виконання рішення суду були перераховані кошти в сумі 54423,40 грн. на картковий рахунок, без нарахування і перерахування на користь заявника коштів у вигляді компенсації втрати доходів.

Вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, позивач звернувся за їх захистом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вказує наступне.

Відповідно до Закону Украйни «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Залежно від обсягу (сфери) дії норми права поділяють на загальні та спеціальні.

Загальні норми права поширюються на всі відносини певного роду в цілому.

Спеціальні норми права встановлюються з метою конкретизації і деталізації, врахування своєрідності та особливостей будь-якого виду суспільних відносин, що належать до певного роду, врегульованого загальними нормами права. Фактично спеціальні норми є винятком із загальних норм.

Відповідно, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з Наказом МОУ №260 від 07.06.2018 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», (далі Порядку) яким визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Дія цього Порядку (крім розділів II, У-ІХ, ХІІ-ХХУ) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.

Грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад;

оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - компенсація середнього заробітку здійснюється в разі не розрахунку по заробітній платі.

Тому, підсумовуючи вище, суд зазначає, що не вчасний розрахунок за не отриману індексацію грошового забезпечення грошовому еквіваленті не може вважатись як не вчасним розрахунком по заробітній платі, оскільки, до складу заробітної плати - грошового забезпечення, така компенсація не входить.

На думку суду не можна вважати спором про розмір сум, належних до виплати при звільненні, спір про обчислення та нарахування індексації заробітної плати, відшкодування матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, оскільки вони вирішується в іншому встановленому для цього порядку.

Таким чином, підстави для застосування ст. 117 КЗпП України в даних правовідносинах відсутні.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Меньшакова проти України» від 08.04.2010 передбачено, що компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до статті 117 КЗпП України може вимагатись лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати. З прийняттям судових рішень статей 116, 117 КЗпП України більше не застосовуються, а зобов`язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права.

Аналогічні висновки суду містяться в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.12.2019 у справі №825/742/16.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги Позивача є безпідставними.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.