Справа № 240/16475/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року м. Житомир справа № 240/16475/20

категорія 111030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі за позовом Приватного підприємства "Фермацентр" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Житомирській області про встановлення судового контролю,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року позов задоволено.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Житомирській області від 06 серпня 2020 року: №1810090/39526381, №1810091/39526381, №1810092/39526381; від 19 серпня 2020 року: №1850261/39526381, №1850262/39526381, №1850259/39526381, №1850260/39526381.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватного підприємства "Фермацентр" №1 від 06 серпня 2020 року по контрагенту ТОВ "Клов" на суму ПДВ 43429,276 грн., №2 від 06 серпня 2020 по контрагенту ТОВ "Клов", сума ПДВ - 57184,268 грн., №3 від 06 серпня 2020 року по контрагенту ТОВ "Клов", сума ПДВ - 59501,018 грн.; №4 від 23 липня 2020 року по контрагенту ТОВ "Клов", сума ПДВ - 49580,256 грн.; №5 від 23 липня 2020 року по контрагенту ТОВ "Клов", сума ПДВ 128127,902 грн., №6 від 23 липня 2020 року по контрагенту Іноземне підприємство "Агросистем Інвест Україна", сума ПДВ - 37100,642 грн. та №7 від 23 липня 2020 року по контрагенту ноземне підприємство "Агросистем Інвест Україна", сума ПДВ 478640,176 грн. датами їх фактичного подання.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням, 24.12.2020 року Головним управлінням ДПС у Житомирській області подано до суду апеляційну скаргу.

За наслідками розгляду означеної апеляційної скарги, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року - без змін.

По справі видано виконавчі листи.

01.02.20222 року від Приватного підприємства "Фермацентр" до суду надійшла заява про встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання судового рішення через невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положенням Основного Закону про обов`язковість судового рішення кореспондують положення ст.370 КАС та ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Так, у даній заяві приватне науково-виробничого підприємства Стіл-груп зазначає, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження, накладено штрафи за невиконання рішення суду. Однак, станом на сьогоднішній день Державна податкова служба України ухиляється від виконання рішення суду.

Поміж з цим, позивачем до означеної заяви не надано відповідних доказів, що виконавче провадження завершено, отже державним виконавцем здійснюються дії в рамках повноважень, наданих ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд вважає, що примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки дії відповідача щодо невиконання рішення перевіряються відповідним органом Державної виконавчої служби, та без надання належної оцінки відповідним органом, суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.

Відтак, станом на день подання позивачем заяви, що розглядається, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк у цій справі, у зв`язку з передчасністю звернення заявника з відповідною заявою, оскільки відповідна оцінка діям відповідача надається органом Державної виконавчої служби, у провадженні якого перебуває відкрите виконавче провадження за заявою ПП "Фермацентр" .

Слід зауважити, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом, а не обов`язком суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоцільність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись статтями 248, 250, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Фермацентр" про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі №240/16475/20 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Г. Попова