Справа № 520/25414/21
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 р. № 520/25414/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.11.2021 № про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" в сумі 4428,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № від 10.11.2021 прийняте з порушенням норм чинного законодавства, на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам, внаслідок чого зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Згідно з п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Отже, податкове повідомлення-рішення винесено відповідно до норм чийого законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки в період з 28.12.2021 по 09.01.2022 суддя Волошин Д.А. перебував у щорічній відпустці а в період з 07.02.2022 по 11.02.2022 - на онлайн підготовці суддів окружних адміністративних судів для підтримання кваліфікації, тому розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відпустки та в перший робочий день після закінчення підготовки.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором Центрального відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» (надалі за текстом - ТОВ «НВП «Залізничавтоматика») з питань своєчасності та повноти сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт №5458/20-40-18-15-05 від 01.04.2021 про результати камеральної перевірки ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» з питання дотримання термінів сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

За наслідками перевірки з питання дотримання термінів сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість контролюючим органом встановлено порушення вимог пп. 57.1 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій декларації № від 20.03.2020.

На підставі акту №5458/20-40-18-15-05 від 01.04.2021 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2021 №, яким застосовано до позивача штрафну санкцію в розмірі 22144,25 гривень, тобто 25% від суми погашеного боргу.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку та в рішенні про результати розгляду скарги від 08.09.2021 №20542/6/99-00-06-03-01-06 Державно податкова служба України зазначила, що контролюючим органом при застосуванні штрафу у розмірі 22144,25 гривень (25%), визначеного в податковому повідомленні-рішенні від 28.04.2021 № за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з ПДВ, не враховано, що штрафна санкція у розмірі 25% застосовується згідно ст. 124.2 ПК України за діяння вчинені умисно. Водночас, в акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні не зазначена інформація, щодо діяння з несвоєчасності сплати узгоджених сум грошових зобов`язань вчинені платником податків умисно. Своїм рішенням ДПС України частково задовольнило скаргу та скасувало податкове повідомлення-рішення від 28.04.2021 № у сумі 17715,54 гривні.

Надалі контролюючим органом прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 10.11.2021 №, яким зобов`язано ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» сплатити штраф у розмірі 4 428,85 гривень.

Позивач вважає дане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що задекларовану суму податку на додану вартість згідно декларації за лютий 2020 року у сумі 88577,00 грн позивач мав сплатити до 30.03.2020 включно.

Положеннями пункту 126.1 статті 126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як зазначає податковий орган в акті перевірки, фактична дата сплати задекларованої суми податку на додану вартість згідно декларації за лютий 2020 року у сумі 88577,00 грн є 31.03.2020, тобто із затримкою 1 календарний день. Такі висновки акту перевірки і стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В той же час, позивачем заперечується факт затримки у оплаті задекларованої суми податку на додану вартість згідно декларації за лютий 2020 року у сумі 88577,00 грн та надано до контролюючого органу разом зі скаргою на податкове повідомлення-рішення № від 28.04.2021 платіжне доручення від 30.03.2020 №136, видане АТ КБ «ПриватБанк», про сплату до бюджету ПДВ за лютий 2020 року у сумі 166000,00 грн. При цьому, згідно поданої квитанції датою отримання банком платежу значиться 30.03.2020, а дата проведення банком 31.03.2020.

За приписами пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За визначенням, наведеним у абзаці першому пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-ІІІ (далі Закон № 2346-ІІІ), переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону № 2346-ІІІ, банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону № 2346-ІІІ передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Приписами пункту 129.6 статті 129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, суд приходить до висновку, що з моменту прийняття банком зобов`язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату податків, зборів та обов`язкових платежів. З наданням платником податку до установи банку платіжного документу на перерахування податку до бюджету, згідно з яким платник ініціює сплату, а банк приймає такий документ, обов`язок такого платника щодо сплати такого податку припиняється. Тому, днем сплати податку до бюджету вважається день, коли банк прийняв документ на перерахування податку до бюджету на виконання.

Відповідно до положень статей 1, 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі. Ініціатором переказу вважається особа, яка на законних підставах ініціює переказ грошей шляхом формування та подання відповідного документа на переказ або використання спеціального платіжного засобу, а банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ініціювання переказу здійснюється за платіжним дорученням.

Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. При цьому, банки мають забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Пунктом 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Порядок прийняття, реєстрації банками платіжних доручень, списання коштів з рахунків платника та виконання платіжних доручень встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976 (далі - Інструкція).

Даною Інструкцією передбачено порядок фіксування вказаної дати, а саме: відповідно до пункту 2.14 глави 2 зазначеної інструкції банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня". Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті "Дата виконання", має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до пункту 2.19 Інструкції розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Наведені законодавчі приписи дають підстави для висновку про те, що обов`язок платника зі сплати податку/збору слід вважати виконаним з дати подання до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування до бюджету грошових коштів з рахунку платника в банку за наявності в нього достатнього грошового залишку на день платежу.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що з моменту прийняття банком зобов`язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків, при умові що такий платних звернувся до банку у строк сплати цих внесків.

За наявності в платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов`язок зі сплати відповідної суми податкового (грошового) зобов`язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Згідно інформації, що міститься на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розділі «Регламент операцій» у графі "Здійснити платіж" зазначено, що Банк приймає вхідні платежі щодня до 00:00. Надсилання в робочі дні здійснює з 06:00 до 24:00. У разі здійснення платежу у вихідні чи святкові дні надсилання проводиться за регламентом НБУ в перший робочий день після цих вихідних чи святкових днів.

Позивачем вчасно, а саме 30.03.2020 о 19:47 перераховано грошові кошти зі сплати ПДВ за лютий 2020 року, відтак обов`язок зі сплати ПДВ за лютий 2020 виконано, адже для позивача сплата податку (перерахування коштів) вважається завершеною саме з моменту прийняття банком розрахункового документа на виконання, а не з дати валютування. Окрім того, дане платіжне доручення надавалось позивачем до ДПС України під час процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, проте не було враховане при ухваленні рішення за результатами розгляду скарги.

Встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що позивачем здійснено всі залежні від нього заходи для сплати зобов`язань у строк, визначений нормами Податкового кодексу України.

Водночас відповідачем на підставі відповідних доказів не доведено, а судом не встановлено обставин на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, які б давали підстави вважати, що відповідне платіжне доручення направлено позивачем для виконання поза межами 30 березня 2020 року та отримане банківською установою не цього дня о 19:47.

Суд при розгляді цієї справи звертає увагу на наявність конкретної і послідовної практики Верховного Суду щодо застосування статті 126 Податкового кодексу України, статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Так, аналогічний підхід вже був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 16 жовтня 2018 року у справі №804/5008/17, від 4 грудня 2018 року у справі №826/3671/17, від 26 червня 2018 року у справі №826/18513/16, від 31.07.2018 у справі №808/2491/17, від 03.04.2018 у справі №809/3851/15, від 14.01.2021 у справі №826/6818/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вказує, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

А згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування контролюючим органом штрафних санкцій за прострочення сплати ПДВ за декларацією за лютий 2020 року на 1 день у розмірі 5 % від суми сплаченого боргу, а тому податкове повідомлення рішення № від 10.11.2021 підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (просп. Науки, буд. 36, м. Харків, 61166, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ЄДРПОУ ВП 43983495) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.11.2021 № про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" штрафних санкцій в сумі 4428,85 грн (чотири тисячі чотириста двадцять вісім гривень 85 коп.).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин