Справа № 380/22383/21
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області необхідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції, міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці, а також часу на льотній роботі у реактивній та турбогвинтовій авіації на пільгових умовах: один місяць служби за два місяці;

- зобов`язати відповідача оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області необхідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції, міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці, а також часу на льотній роботі у реактивній та турбогвинтовій авіації на пільгових умовах: один місяць служби за два місяці.

Посилається на те, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №107 від 28.05.2021 року вислуга років позивача станом на день звільнення у календарному обчисленні становить: 23 роки 10 місяців 04 дні, у пільговому обчисленні 18 років 06 місяців 17 днів. З огляду на вказане, позивач у липні 2021 року звернувся до відповідача із заявою про оформлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів для призначення пенсії за вислугу років. Однак у відповідь отримав відмову, мотивовану відсутністю розрахунку вислуги років позивача на пенсію, складання якого не входить до компетенції Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби у період з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Зазначив, що вислуга років позивача на час виключення зі списків особового складу військової частини у календарному обчисленні становить: 23 роки 10 місяців 04 дні, у зв`язку із чим він не набув право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Окрім того, вказав, що для оформлення подання на призначення пенсії по лінії Міністерства оборони України одним із необхідних документів є розрахунок вислуги років військовослужбовця не пенсію, складання якого не входить до компетенції Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. За таких обставин, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю. Також, вказав, що заявлена позивачем до відшкодування сума витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2012 року №300, позивач у період з 27.12.2011 року по 10.07.2012 року на підставі Закону України «Про схвалення рішення Президента України щодо направлення миротворчого контингенту для участі України в Місії Організації Об`єднаних Націй у Ліберії» проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (56 окремий вертолітний загін українського миротворчого контингенту Місії Організації Об`єднаних Націй у Республіці Ліберія, м.Робертсфілд). Згідно Закону України «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях» має право на пільги як учасник міжнародних миротворчих операцій та обчислення вислуги років з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 від 17.10.2018 року №191, позивач у період з 21.03.2018 року по 17.10.2018 року на підставі Закону України «Про схвалення рішення Президента України про направлення національного контингенту для участі України в Місії ООН зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго» та Резолюції Ради Безпеки ООН від 31.05.2017 року №2348 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (18 окремий вертолітний загін українського національного контингенту Місії Організації Об`єднаних Націй зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго, м.Гома). Згідно Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» вислуга років за час виконання обов`язків у складі національного контингенту обчислюється з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2021 року №97/222 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України позивач у період 22.04.2014 року; 09.11.2014 року; 23.11.2014 року; 25.11.2014 року; 16.07.2015 року; з 02.10.2015 року по 12.10.2015 року; 09.12.2015 року; 10.12.2015 року; 13.12.2015 року; з 15.12.2015 року по 31.12.2015 року; з 06.02.2016 року по 29.02.2016 року; з 01.03.2016 року по 17.03.2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 має право на зарахування на пільгових умовах до вислуги років один місяць служби за три місяці.

Відповідно до Листа обліку льотної робити, наліт позивача по рокам становить: 2002 рік 0,10 год; 2003 рік 5,40 год; 2004 рік 54 год; 2005 рік 43 год; 2006 рік 30 год; 2007 рік 09 год; 2008 рік 0 год; 2009 рік 0 год; 2010 рік 0 год 18 хв; 2011 рік 17 год 23 хв; 2012 рік 140 год 56 хв; 2013 рік 33 год; 2014 рік 40 год 02 хв; 2015 рік 80 год 18 хв; 2016 рік 105 год 47 хв; 2017 рік 88 год 06 хв; 2018 рік 162 год 40 хв; 2019 рік 30 год 55 хв; 2020 рік 03 год 03 хв.

Згідно із витягом із наказу Міністра оборони України (по стройовій частині) №107 від 28.05.2021 року, позивача з 30.05.2021 року виключено із списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 23 роки 10 місяців 04 дні, пільгова 18 років 06 місяців 17 днів.

26.07.2021 року представник позивача звернувся до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою, в якій просив вжити заходів щодо підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів для прийняття рішення щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Листом відповідача від 111.08.2021 року №8035 Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомлено представника позивача про те, що одним із необхідних документів є розрахунок вислуги років військовослужбовця не пенсію, складання якого не входить до компетенції Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Окрім того, роз`яснено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється Департаментом фінансів Міністерства оборони України та фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України.

У подальшому, листом відповідача від 26.10.2021 року №10596 повідомлена представника позивача, що особова справа позивача, яка була направлена в Кадровий центр Сухопутних військ Збройних Сил України для складання розрахунку вислуги років на пенсію, повернута без реалізації. Підстави для складання розрахунку вислуги років на пенсію позивачу відсутні, оскільки останній на даний час не набув права на пенсію за вислугу років.

Змістом спірних правовідносин є відмова відповідача в оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Наведене і зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини у сфері пенсійного забезпечення є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до п.«а» ст.12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Статтею 17-1 Закону №2262-XII визначено, що обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі постанова №393).

Верховний Суд, зокрема у постановах від 27.03.2018 року у справі №295/6301/17 та від 27.03.2020 року у справі №569/727/17, викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі.

У подальшому, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 року у справі №805/3923/18-а відступив від попередніх правових висновків з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років.

Верховний Суд зазначив, що пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі №480/4241/18.

У цій постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів) Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393».

Як вбачається з матеріалів справи, вислуга років позивача у Збройних Силах становить: календарна 23 роки 10 місяців 04 дні, пільгова 18 років 06 місяців 17 днів.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 року №530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення №530).

Згідно п.2.10 цього Положення, перед представленням військовослужбовців до звільнення з військової служби управління (відділ) персоналу уточнює дані про проходження ними служби, а в необхідних випадках і дані про навчання в цивільних вищих (або колишніх середніх) навчальних закладах до прийняття (призову) на військову службу, підтверджує в послужних списках з їх особових справ періоди служби та іншої діяльності, що підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні, і окремо - на умовах, передбачених пунктом 2.2 цього розділу, або на пільгових умовах, після чого разом з відповідними підрозділами персоналу.

Відповідно до п.2.12 Положення №393, обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється:

Департаментом фінансів Міністерства оборони України за поданням Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, Кадрового центру Збройних Сил України, Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, управлінь персоналу командувань видів Збройних Сил України, управлінь персоналу оперативних командувань та штатних підрозділів персоналу органів військового управління, підпорядкованих Генеральному штабу Збройних Сил України, а також структурних підрозділів, які відповідають за роботу з персоналом у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України, - генералам, адміралам, офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу в апараті Міністерства оборони України, у Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України та військових частинах безпосереднього підпорядкування;

фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних управлінь (відділів) персоналу - офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче.

За змістом п.2.13 Положення №530, при обчисленні вислуги років на пенсію військовослужбовцям, які підлягають звільненню з військової служби, складається розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію (додаток 3). У розрахунку зазначаються всі календарні періоди військової служби і окремо періоди, що зараховуються до вислуги років на пільгових умовах, а також загальна вислуга років на пенсію.

Відповідно до п.2.15 Положення №530, попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) персоналу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього розділу), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) персоналу для долучення до особової справи військовослужбовця.

Вислуга років розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення військовослужбовця. Розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію не складається для військовослужбовців, щодо яких на дату запланованого звільнення не дотримуються умови призначення пенсії, зазначені у статті 12 Закону.

Після звільнення військовослужбовця з військової служби зазначений примірник особової справи разом з основним розрахунком вислуги років надсилається в обласний військовий комісаріат (ТЦКСП) за обраним військовослужбовцем місцем проживання, а попередній розрахунок залишається у справах фінансового органу та зберігається протягом трьох років.

Згідно п.2.18 Положення №530, обласний військовий комісаріат (ТЦКСП) при призначенні пенсій перевіряє розрахунки вислуги років і додатково включає період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років по день звільнення з військової служби. При цьому невраховані періоди служби, передбаченої підпунктами 2 і 3 пункту 2.3 цього розділу, зараховуються до вислуги років на відповідних пільгових умовах. Підставою для зарахування цих періодів є підтвердження управління (відділу) персоналу або військової частини про те, що військовослужбовець у відповідний період мав право на таку пільгу.

Відповідно до п.2.19 Положення №530, вислуга років на пенсію, обчислена органами, зазначеними в пункті 2.12 цього розділу, доводиться під підпис військовослужбовцю, який представляється до звільнення з військової служби, на звороті відповідного розрахунку. Заперечення військовослужбовця щодо складеного розрахунку повинні бути розглянуті до його звільнення з військової служби.

З аналізу змісту наведених норм слідує, що обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється Департаментом фінансів Міністерства оборони України або фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України ще до того, як військовослужбовець вибуде зі списків особового складу військової частини, а військовий комісаріат (ТЦКСП) наділений тільки повноваженнями додатково включити період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років відповідним органом по день звільнення з військової служби.

Після звільнення військовослужбовця з військової служби у обласного військового комісаріату такі повноваження відсутні.

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п.8 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною 1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, з наведеного слідує, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення ч.2 ст.55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 року у справі №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд враховує, що дослідження правомірності прийняття рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень повинно здійснюватися на момент їх прийняття (вчинення) та не може обґрунтовуватись юридичною правильністю (правомірністю) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 року у справі №826/16634/16, від 05.09.2018 року у справі №826/8956/17 та від 12.06.2018 року у справі №826/4406/16, яка в силу вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що визначений позивачем відповідач у справі (Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) не порушував його прав та інтересів з огляду на те, що відповідно до приписів Положення №530 повноваженнями щодо обчислення вислуги років для призначення пенсій наділені Департамент фінансів Міністерства оборони України та фінансово-економічні управління командувань видів Збройних Сил України.

Суд враховує доводи представника позивача стосовно того, що оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними військовими комісаріатами (ТЦКСП), втім, у спірному випадку, повноважні органи ще не провели розрахунок вислуги років позивача та не направили його Львівському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача був обізнаний про вказаний факт, підтвердженням чого є долучені до матеріалів справи докази.

Окрім того, слід звернути увагу і на те, що згідно п.3.1 Положення №530, оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними військовими комісаріатами (ТЦКСП) згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами).

Так, за правилами п.1 розділу І вищевказаного Порядку, заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України.

Проте, як видно з матеріалів справи та й не заперечувалось сторонами у заявах по суті справи, заява про оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій подана представником позивача на підставі договору про надання правової допомоги №574 від 02.07.2021 року, а не особисто заявником.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є передчасними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то такий позивачем не сплачувався, оскільки відповідно до п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» останній звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262, 291, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.