Справа № 323/2730/21
Суддя: Фісун Н. В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/2730/21
Провадження № 2-а/323/6/22
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

15.02.2022 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Мірошниченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження

адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому вказує, що постановою інспектора капітана поліції Андрєєва Миколи Сергійовича відділення поліції N4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕАО № 4809314 від 23.09.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грі зач.1 ст.132-1 КУпАП.

23.09.2021 приблизно о 14:40 годині, позивач, керуючи транспортним засобом, трактором Беларус-82.1 номер НОМЕР_1 з причіпним культиватором, рухався по вулиці Кооперативна, с. Преображенка, Пологівського району, Запорізької області. Вказаний транспортний засіб було зупинено інспектором поліції та винесено відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення, з тих підстав, що він, ніби, порушив п. 22 ПДР України. Під час зупинки були надані інспектору поліції для перевірки всі необхідні документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України. Інспектор поліції зазначив, що габарити транспортного засобу, ніби, не відповідають встановленим нормам ПДР, при цьому визначення габаритів було здійснено невідомим шляхом. Всі заперечення позивача інспектор поліції проігнорував.

В постанові про накладення адміністративного стягнення не вказано який саме пункт ПДР ніби порушено, інспектор поліції вказує лише на розділ 22 ПДР, який включає 7 пунктів правил. В розділі взагалі відсутня заборона на рух транспортних засобів габарити яких перевищують 2,6 метри, при цьому встановлено спеціальні правила руху залежно від габаритів чи маси транспортних засобів. Само по собі перевищення габаритно-вагових параметрів не є правопорушенням, порушенням є саме рух негабаритних транспортних засобів без отримання відповідних дозволів. Після здійснення належного габаритно-вагового контролю, та виявивши будь-яке перевищення встановлених величин, інспектор потім мав би перевірити, чи дотримано спеціальний порядок руху встановлений розділом 22 ПДР і лише потім робити висновок про вчинення правопорушення.

Інспектором поліції не доведено що, габаритно-вагові параметри транспортного засобу перевищували параметри, встановлені в розділі 22 ПДР жодними доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП. В постанові відсутні докази того, що габаритно-ваговий контроль здійснено із дотриманням відповідної процедури, фактична зупинка транспортного засобу здійснена поза межами стаціонарного чи пересувного пунктів габаритно-вагового контролю. Висновок про те, що ширина транспортного засобу становить 4 метри, є лише припущенням інспектора поліції, жодних додатків до постанови в ній не міститься. Інспектор не перевірив дотримання спеціального порядку руху негабаритних транспортних засобів. Яке саме спеціальне правило дорожнього руху, передбачене розділом 22 ПДР, порушено з оскаржуваної постанови також не видно.

Таким чином, з оскаржуваної постанови не можна зробити висновок про те, що інспектор поліції в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Тому просить скасувати постанову інспектора капітана поліції Андрєєва Миколи Сергійовича відділення поліції №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4809314 від 23.09.2021 року, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.1 ст.132-1 КУпАП, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 07.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач до судового засідання не з`явився, з невідомих суду причин, належним чином повідомлялися про слухання справи, до суду не надав відзив на адміністративний позов.

Згідно до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4809314 від 23.09.2021 року , 23.09.2021 року 14 год. 41 хв. гр. ОСОБА_1 в с. Преображенка по вул. Кооперативній, керував трактором з культиватором ширина якого перевищувала більше 2, 6 метра, становить (4 метра), чим порушив п. 22 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

До даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, норми Закону України «Про Національну поліцію» та норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно примітки до даної статті дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Частиною 1 ст.77КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Водночас, відповідно ч. 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно з п.1 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених в постанові від 31.07.2018 у справі № 712/5675/17.

В матеріалах справи така фіксація відсутня. Відповідач у встановлений судом строк відзив до суду не подав та не надав доказів щодо скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Крім того, главою 22 Правил дорожнього руху України визначено правила перевезення вантажу. Який конкретно пункт порушив позивач при керуванні транспортним засобом оскаржувана постанова не містить, суд не вправі сам кваліфікувати вчинене правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні будь які достовірні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Отже, права позивача при розгляді даної справи було грубо порушено.

Таким чином, суд дійшов висновку у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області (вул. Шевченка,12, м. Оріхів, Запорізька область, 70500) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Скасувати постанову інспектора капітана поліції Андрєєва Миколи Сергійовича відділення поліції №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4809314 від 23.09.2021 року, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду м. Дніпро шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15.02.2022 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун