Справа № 260/692/22
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

14 лютого 2022 рокум. Ужгород№ 260/692/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Гоздо Валентина Валентиновича ( АДРЕСА_2 ) до Тересвянської селищної (сільської ) ради Тячівського району Закарпатської області (90564, смт. Тересва, вул. Народна, 83, ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2022 року ОСОБА_1 через представника Гоздо Валентина Валентиновича звернувся до суду з позовом до Тересвянської селищної (сільської ) ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа ОСОБА_2 , якою просить: 1) визнати протиправними бездіяльність Тересвянської селищної ради щодо не оформлення права власності щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) зобов`язати Тересвянську селищну раду, здійснити всі необхідні дії щодо оформлення права власності, щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) визнати протиправним та скасувати положення рішення Тересвянської селищної ради від 13.11.2014 за № 748, в частині виділення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,09 га, гр.. ОСОБА_2 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

У відповідності до частини 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити з огляду на наступне.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він, після смерті свої матері ОСОБА_3 прийняв спадщину, та став правонаступником всіх прав та обов`язків, в тому числі по цивільній справі №307/2768/15-ц. 10 січня цього року Закарпатський апеляційний суд, своєю постановою, скасував рішення І-ї інстанції, мотивуючи помилковістю вибраного способу захисту, в тому числі й підсудністю. Дана постанова в ЄДРСР має номер 102682486. ОСОБА_3 , успадкувала, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Тячівською державною нотаріальною конторою 19.10.1994 р. після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Цей будинок належав його батькові згідно Свідоцтва про право особистої власності, виданого 17.04.1959 р. Виконавчим комітетом Тересвянської селищної ради на підставі рішення Виконавчого комітету Тересвянської селищної ради №10 від 25.02.1959 р. вищевказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 06 га, виділеній на підставі рішення Виконавчого комітету Тересвянської селищної ради №213 від 15.10.1952 р., яка відведена в натурі згідно Акту про відведення земельної ділянки, згідно якого межі ділянки закріплені 4-ма стовпчикам, в якості межових знаків. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки у відповідності з п. „г" ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 118 Земельного кодексу України він має право на безоплатну передачу у власність шляхом приватизації 0,25 га землі, а в його випадку мова йде лише про 0,06 га, і рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування про це повинно бути прийнято у місячний строк з дня подання матеріалів. Лише недавно йому стало відомо, що рішенням Тересвянської селищної ради від 13.11.2014 за № 748, в частині виділення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,09 га, гр.. ОСОБА_2 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Вважає, вищевказане рішення, незаконним й підлягаючим скасуванню в частині виділення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,09 га, гр.. ОСОБА_2 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до пунктів 4, 6 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, частина 1 статті 19 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Визначаючи критерії належності спору до адміністративної юрисдикції, слід враховувати не тільки критерії розмежування юрисдикції за суб`єктним складом, а також з`ясовувати предмет спору, про яке право йдеться у спірних правовідносинах та чи немає спору про права.

Визначальною ознакою для правильного вирішення юрисдикції спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Проте, спір, що підлягає розгляду за даною позовною заявою, на переконання суду, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення та видача на його підставі свідоцтва про право власності стосуються реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Принагідно зазначити, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення, є захистом прав позивача на нерухоме майно від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано право щодо того ж самого нерухомого майна.

Отже, суд приходить до висновку, що у даній позовній заяві наявний спір про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, та пов`язане із правами на спадкове майно.

Таким чином, виник спір про цивільне право, і подальше оспорювання права власності не має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей встановлювати (визнавати) належність права власності, в тому числі і на спадкове майно .

Згідно з статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, (…), їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із часиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, (…), якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Крім того, предметом розгляду в цій справі є законність набуття особою (третя особа ОСОБА_2 ) права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Такий спір має приватноправовий характер і, з огляду на суб`єктний склад сторін спору, він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, позивачу для захисту своїх прав та інтересів в спірних правовідносинах необхідно звернутися з позовом до Тячівського районного суду Закарпатської області в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 170 КАС України про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4, 170, 248, 256,294 суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_5 до Тересвянської селищної (сільської ) ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

2. Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Роз`яснити позивачу право звернутися з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

4. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.В.Скраль