Справа № 320/2174/22
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 лютого 2022 року м. Київ № 320/2174/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши матеріали в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Пірнівської сільської ради про визнання протиправним рішень та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

до суду звернулись ОСОБА_1 (код: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (код: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (код: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (код: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) з позовом до Пірнівської сільської ради (адреса: 07342, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Пірнове, вул. Спортивна, буд. 1) в якому просять суд:

- визнати протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, яка розташована на території Пірнівської (раніше Сувидської) сільської ради Вишгородського району Київської області гр. ОСОБА_3 , що викладена у листі від 23.07.2021 №02-06/888/8 та зобов`язати Пірнівську сільську раду Вишгородського району Київської області надати такий дозвіл;

- визнати протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, яка розташована на території Пірнівської (раніше Сувидської) сільської ради Вишгородського району Київської області гр. ОСОБА_2 , що викладена у листі від 23.07.2021 №02-06/888/9 та зобов`язати Пірнівську сільську раду Вишгородського району Київської області надати такий дозвіл;

- визнати незаконними відмови у наданні дозволів на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва та особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,12 га та 2,00 га відповідно, які розташовані на території Пірнівської (раніше Сувидської) сільської ради Вишгородського району Київської області гр. ОСОБА_1 , що викладені у листах від 23.07.2021 №02-06/888/10 і №02-06/888/11 та зобов`язати Пірнівську сільську раду Вишгородського району Київської області надати такі дозволи;

- визнати незаконними відмови у наданні дозволів на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва та особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,12 га та 2,00 га відповідно, які розташовані на території Пірнівської (раніше Сувидської) сільської ради Вишгородського району Київської області гр. ОСОБА_4 , що викладені у листах від 25.08.2021 №02-06/1031/58 і №02-06/1031/59 та зобов`язати Пірнівську сільську раду Вишгородського району Київської області надати такі дозволи.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, суд зазначає, що позивачем в адміністративному процесі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Пунктами 4 та 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Тобто, Кодексом адміністративного судочинства України передбачене право позивача подати адміністративний позов до декількох відповідачів за умови пов`язаності позовних вимог між собою.

Разом з цим, адміністративним процесуальним законодавством не передбачено можливості звернення з колективним адміністративним позовом, оскільки колективний позов - це процедура процесуальної співучасті, спрямована на об`єднання однорідних вимог чисельної групи осіб, з правовими наслідками для них, в єдине провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може, водночас не зобов`язаний, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ, а не позовів, за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Таким чином, за умови множинності сторін згідно з клопотанням учасника справи або з власної ініціативи адміністративний суд має процесуальне право об`єднати в одне провадження кілька адміністративних справ з однорідними позовними вимогами, які базуються на однакових або подібних спірних правовідносинах.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Відтак, таке право виникає лише після відкриття провадження по кожній із справ.

Таким чином, на дій стадії розгляду адміністративної справи, усуваючи недоліки позовної заяви позивачам слід надати суду нормативно-правове обґрунтування підстав та процесуальної можливості звернення з колективним адміністративним позовом. У випадку відсутності такої норми права, позивачам слід подати до суду 4 окремі позови.

Надалі, суд зазначає, що всупереч вимогами пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позивачами у позовній заяві не зазначено ідентифікаційного коду юридичної особи відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Також, суд звертає увагу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на вимоги статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Щодо пов`язаності вимог підставами виникнення і поданими доказами, слід враховувати, що у відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом з цим, як вбачається із заявлених вказаними позивачами вимог, ними оскаржуються відмови відповідача від 23.07.2021 №№ 02-06/888/10, 02-06/888/11 та від 25.08.2021 №№ 02-06/1031/58, 02-06/1031/59 щодо надання дозволів на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва та особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,12 га та 2,00 га відповідно.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд наголошує, що підстави позову є різними, індивідуальними.

Предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні предмети та обсяги доказування, що також супроводжуються різними доказами та підставами їх виникнення.

В свою чергу, відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Таким чином, оскільки зазначеними позивачами у даній позовній заяві об`єднано вимоги, які за заявленим предметом та підставами не можуть бути розглянуті одночасно, суд не вбачає наявності підстав для відкриття провадження у справі, оскільки зазначені недоліки позовної заяви свідчать про її невідповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що допущене позивачем порушення не є формальним, оскільки фактично унеможливлює розгляд справи за вимогами, не пов`язаними між собою підставою їх виникнення та відповідними доказами.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вимоги Закону України "Про судовий збір" про сплату судового збору за кожну вимогу немайнового характеру у разі об`єднання в позовній заяві двох і більше вимог немайнового характеру є імперативними.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2022 року, становить 2481,00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачам, враховуючи кількість наразі заявлених ними об`єднаних та зокрема взаємопов`язаних вимог немайнового характеру, слід було сплатити судовий збір у розмірі 5954,40 грн. (2481,00 грн. х 0,4 х 6).

Проте, в матеріалах справи наявні квитанції про сплату судового збору від 20.01.2022 №0.0..2 на суму 992,40 грн., №0.0..2 на суму 992,40 грн., №0.0..2 на суму 992,40 грн., від 21.01.2022 №0.0..2 на суму 992,40 грн.

Відтак, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 слід доплатити по 992,40 грн. судового збору відповідно.

Як підсумок, суд робить висновок, що зазначені вище обставини за сукупністю вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позивачем не наведено пояснень, які б свідчили, що заявлені вимоги пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами, позивач не заявив клопотання щодо необхідності об`єднання заявлених вимог в одне провадження, а наявні у позовній заяві обставини за своїм змістом фактично містять обґрунтування вимог за окремими позовами, а також приймаючи до уваги, що розмір сплаченого позивачем судового збору не відповідає законодавчо встановленому, на виконання вимог Кодексу адміністративного судочинства України, з метою дотримання розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, дотримання принципу рівності перед законом і судом, що відповідає міжнародним стандартам, зокрема частині 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, суд вважає за доцільне залишити позовну заяву без руху та надати позивачеві час на усунення її недоліків шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви приведеною у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, із заявленими вимогами, що мають єдині підстави виникнення та доказування яких спирається на однакові докази, або подати до суду 4 окремих позови у загальному порядку та у відповідності до визначеного позивачами предмета спору;

- у випадку подання уточненої позовної заяви приведеною у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, тобто із заявленими вимогами, що мають єдині підстави виникнення та доказування, доказів сплати (доплати) судового збору у встановленому розмірі згідно кількості заявлених позивачем взаємопов`язаних вимог немайнового характеру. Суд позбавлений можливості встановити конкретний розмір такої сплати, оскільки такий розмір залежатиме від кількості взаємопов`язаних позовних вимог.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою "https://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax", а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Пірнівської сільської ради про визнання протиправним рішень та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.