Справа № 200/17814/21
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

24 січня 2022 року Справа №200/17814/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Чучко В.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Державної казначейської служби України, про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Державної казначейської служби України, про:

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо невиплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів;

- стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради недоплаченої суми у розмірі 6800,00 грн. щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком на рахунок АТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , отримувач ОСОБА_1 ;

- стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради недоплаченої суми у розмірі 7354,00 грн. щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком на рахунок АТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , отримувач ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Державну казначейську службу України списати недоплачену суму у розмірі 14154,00 грн. щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки, які стягнуті з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рахунок позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки поданого адміністративного позову шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення із зазначенням інших підстав, що свідчать про поважність причин пропуску строку, з наданням доказів, що підтверджують неможливість такого звернення у вказаний проміжок часу.

На виконання вимог вказаної ухвали, 18 січня 2022 року позивач надав суду заяву про поновлення строку звернення до суду, яка вмотивована тим, що про факт порушення своїх прав позивачу стало відомо в липні 2020 року, коли у засобах масової інформації було опубліковане рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року, проте у зв`язку із відповідним епідеміологічним станом, на протязі тривалого часу позивач був позбавлений можливості потрапити на прийом або зателефонувати до фахівця Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради для отримання консультацій.

При цьому, позивач знову та неодноразово намагався вирішити своє питання, але кожен раз зі слів позивача «все сходилось до обіцянок та виправданням», тож позивач вимушена була звернутись за допомогою до фахівця в галузі права, який склав заяву від імені позивача, і яка була направлена до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, та на яку відповідач 1 надав відповідь від 14.07.2021, де відповідач 1 повністю визнав факт заборгованості перед позивачем за 2020- 2021 роки та повідомив, що Департаментом подано заявку на здійснення фінансування вищезазначеної заборгованості.

Також, позивач звернув увагу суду на приписи п. 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 18.06.2020 року № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Згідно висновків Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладені в постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19, згідно яких для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд не приймає такі доводи позивача та такі причини пропуску строку звернення до суду вважає неповажними та зазначає, наступне.

Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 міститься у відкритому доступі на сайті Конституційного Суду України, а рішення Верховного Суду від 29.09.2020 у зразковій справі № 440/2722/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та позивач міг дізнатися про їх зміст та передбачити наслідки пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Позивач з квітня 2019 року має статус учасника бойових дій, а отже, і отримувачем щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Тобто, позивачу має бути достеменно відомо про порядок, розміри та строки виплати такої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, разову грошову допомогу до 5 травня позивач отримав у 2020 році у розмірі 1390 грн. Про порушення своїх прав щодо виплати грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач дізналась після отримання такої допомоги у меншому розмірі.

Відповідно до частини четвертої статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту особи», які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, перебіг шестимісячного строку звернення до суду з позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги за 2020 рік з урахуванням положень частини четвертої статті 17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, розпочався 01.10.2020 та закінчився 31.03.2021.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року по справі № 360/2008/21.

Колегія суддів також зазначила, що виплата грошової допомоги до 5 травня є періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір відомий особі, яка його отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення конкретного розміру грошової допомоги чи був здійснений його перерахунок, з яких складових він складається, як обрахований та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий його розрахунок чи розрахунок його складових.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Суд також зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 30 березня 2020 року № 540-IX, що набрав законної сили 02.04.2020 року, розділ VI"Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 18 червня 2020 року 731-IX, що набрав законної сили 17.07.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Враховуючи викладене, процесуальні строки, які були продовжені пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IXвід 30 березня 2020 року закінчились 07.08.2020 року.

Враховуючи викладене, з 07.08.2020 року введення карантинних обмежень не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду з позовною заявою.

Поряд з цим, суд зазначає, що звернення позивача до суду з позовною заявою є його правом і жодних обмежень щодо його реалізації у зв`язку з веденням карантину на території України законом встановлено не було.

Тож, позивач не зазначив доводів та не надав належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом в частині позовних вимог відносно спірної допомоги за 2020 рік.

Станом на 24 січня 2022 року позивачем недоліки, визначені ухвалою про залишення позовної заяви без руху не усунені.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишену без руху, у встановлений судом строк.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивачем у встановлений законом та ухвалою суду від 16 грудня 2021 року строк не було наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин його пропуску, позовна заява в частині виплати щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.В задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

2.Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Державної казначейської служби України, про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо невиплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів;

- стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради недоплаченої суми у розмірі 6800,00 грн. щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком на рахунок АТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , отримувач ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Державну казначейську службу України списати недоплачену суму у розмірі 6800,00 грн. щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, які стягнуті з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рахунок позивача.

3. Копію ухвали, а також документи, що додані позивачем до позовної заяви, надіслати позивачу.

4. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Чучко