Справа № 592/16125/21
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Кандиби Є. С. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Хурсенко С. О. , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Сумської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, який мотивує тим, що постановою в. о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка А. В. № 0339/80700/21 від 01.12.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 176239,20 грн. . Адвокат Хурсенко С. О. вважає, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а матеріали справи про порушення митних правил свідчать про відсутність в діях останньої складу інкримінованого правопорушення. Так, 16.06.2021 року до відділу митного оформлення "Центральний" митного поста "Суми" Слобожанської митниці митним декларантом ФОП " ОСОБА_1 " було подано митну декларацію ІМ40АА, зареєстровану за № UA807290/2021/014983. У якості підстави для митного оформлення товару за вказаною митною декларацією було надано договір купівлі-продажу від 21.04.2021 року, згідно з яким продавцем товару (автомобіля) є компанія KRYSTAL PLUS (Литва) . У зв`язку із зазначеним в графі 15 митної декларації позивачем було вказано, що країною відправлення є Литва. При цьому, в графі 36 митної декларації позивачем було заявлено преференцію по сплаті мита за кодом "310" , і, відповідно, до зазначеної преференції були нараховані митні платежі. Адвокат Хурсенко С. О. зазначає про те, що оскільки автомобіль "PEUGEOT 407" , VIN: НОМЕР_1 , було ввезено на митну територію України через українсько-молдовський кордон в митному режимі "транзит" в строк до 31.12.2020 року та власником транспортного засобу добровільно було сплачено до державного бюджету кошти в сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян (квитанція № 0.0. від 15.06.2021 року) , позивачем було нараховано митні платежі за вказаною митною декларацією за пільговими умовами з використанням преференції за кодом "310" . При цьому, представник позивача вказує на те, що автомобіль "PEUGEOT 407" , VIN: НОМЕР_1 , на територію Російської Федерації не ввозився, та на територію України після цього не ввозився. На підтвердження зазначеного, адвокат Хурсенко С. О. посилається на відповідь на адвокатський запит в. о. першого заступника начальника Бєлгородської митниці Завгороднього С. А. . З огляду на зазначене, адвокат Хурсенко С. О. заперечує щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. Крім того, представник позивача посилається на зміни, які були внесені до Податкового кодексу України Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень" від 30.11.2021 року, який набрав чинності 01.01.2022 року, яким було змінено диспозицію статті закону, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 . Оскільки даною нормою скасовується відповідальність за діяння, яке ставиться в вину ОСОБА_1 , вона має зворотну дію в часі та має застосовуватися до спірних правовідносин (вхідний № 46632/21 від 20.12.2022 року) (а. с. 2-9) .

Представником Сумської митниці Биковим Д. О. було надано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Представник відповідача зазначив про необґрунтованість заявлених вимог. Він пояснив, що митним декларантом було вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів по митній декларації типу ІМ40АА № UA807290/2021/014983, а саме: неправомірно було застосовано норми Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби" в частині застосування пільги за кодом "310" , чим було знижено суму податкового зобов`язання на 58746,40 грн. . В якості підстави для митного оформлення автомобіля "PEUGEOT 407" , VIN: НОМЕР_1 , був наданий договір купівлі-продажу від 21.04.2021 року. Відповідно до зазначеного договору продавцем товару виступила компанія KRYSTAL PLUS (Литва) , отримувачем громадянин ОСОБА_2 . Декларантом в графі 15 митної декларації було зазначено країну відправлення - Литва. В графі 36 декларантом було заявлено про преференцію по сплаті мита за кодом "310" . З пояснень, наданих ОСОБА_1 слідує, що йому відомо про те, що зазначений автомобіль був ввезений на митну територію України через українсько-молдовський кордон в режимі "транзит" . Підставою для нарахування митних платежів за преференцією "310" стало те, що автомобіль був ввезений через українсько-молдавський кордон в строки до 31.12.2020 року, а також добровільна сплата власником до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру 500 неоподаткованих розмірів мінімумів доходів громадян. Згідно інформації з бази даних АСМО "Інспектор" Держмитслужби, транспортний засіб марки ""PEUGEOT 407" , VIN: НОМЕР_1 , був ввезений на митну територію України 07.09.2018 року ОСОБА_2 через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення "Велика Писарівка-Грайворон" , тобто в напрямку з Російської Федерації, а тому на нього не поширюється пільгова преференція по сплаті мита за кодом "310" . Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення у справі про порушення митних правил № 0069/80500/21 Сумська митниця діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України (вхідний № 1678 від 17.01.2022 року) (а. с. 73-77) .

Сторони та представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а. с. 66, 67, 70-72) .

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі (вхідний № 4879 від 10.02.2022 року) .

Представник Сумської митниці в судове засідання не з`явився.

Ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, письмовими поясненнями, дослідивши та перевіривши письмові докази, які містяться в матеріалах провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом було встановлено, що постановою в. о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка Андрія Васильовича № 0339/80700/21 від 01.12.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 176239,20 грн. (а. с. 11, 12) .

Згідно фабульної частини вищевказаної постанови, 16.06.2021 року до відділу митного оформлення "Центральний" митного поста "Суми" Слобожанської митниці митним декларантом ФОП " ОСОБА_1 " було подано митну декларація ІМ40АА, зареєстровану за № UA807290/2021/014983. В якості підстави для митного оформлення товару за вказаною митною декларацією було надано договір купівлі-продажу від 21.04.2021 року, згідно з яким продавцем товару (автомобіля) є компанія KRYSTAL PLUS (Литва) . У зв`язку із зазначеним в графі 15 митної декларації позивачем було вказано про те, що країною відправлення є Литва. В графі 36 митної декларації позивачем було заявлено преференцію по сплаті мита за кодом "310" , і відповідно до зазначеної преференції були нараховані митні платежі. Згідно вказаній преференції "310" ОСОБА_1 було нараховано митні платежі на суму 30630,26 грн. , які сплачуються під час імпорту товарів, що відповідають коду УКТЗЕД .

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби" № 1402-IX від 15.04.2021 року було доповнено підрозділ 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України пунктом 77, яким встановлено, що "тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби" , за умови дотримання положень, передбачених п. 9-7 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, базою оподаткування податком операцій із ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, є сума акцизного податку, нарахованого відповідно до п. 36 підрозділу 5 цього розділу" .

Цим же Законом № 1402-IX встановлено, що дія п. 36 підрозділу 5 не поширюється на транспортні засоби, якщо вони не відповідають екологічним нормам "ЄВРО-2" і вище та/або мають походження з країни, визнаної державою-окупантом згідно із законом України або визнаної державою-агресором по відношенню до України згідно із законодавством, та/або ввозяться з території такої держави-окупанта (агресора) та/або з тимчасово окупованої території України, визначеної такою згідно із законом України" .

Разом з тим, відповідно до інформації АСМО "Інспектор" , транспортний засіб "PEUGEOT 407" , VIN: НОМЕР_1 , був ввезений на митну територію України 07.09.2018 року ОСОБА_2 через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення "Велика Писарівка-Грайворон" , тобто в напрямку з Російської Федерації, як зазначає відповідач.

Таким чином, митним декларантом ОСОБА_1 , на думку відповідача, вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів по митній декларації типу ІМ40 АА № UA807290/2021/014983, у зв`язку із неправомірним застосуванням Закону України від 15.04.2021 року № 1402-IX та як наслідок недоспаною митних платежів на суму 58746,40 грн. .

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України) .

Диспозицією ст. 485 МК України передбачено адміністративну відповідальність за заявлення у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

У відповідності до положень ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

П. п. 1, 4 ст. 289 МК України передбачено, що обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України, а також після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 4 МК України, платник податків - особа, на яку відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладено обов`язок зі сплати митних платежів.

Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України) , юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції) , що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом (п. 15.1. ст. 15 ПК України) .

Згідно п/п "в" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України, декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме: з відповіді на адвокатський запит в. о. першого заступника начальника Бєлгородської митниці, яка переведена на українську мову перекладачем Бевзом Д. К. , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Череватенко О. М. та зареєстровано в реєстрі за № 7818, в електронній базі даних Федеральної митної служби відсутня інформація про ввезення на митну територію Євразійського економічного союзу в регіоні діяльності Бєлгородської митниці транспортного засобу "PEUGEOT 407" , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_1 .

Разом з тим, в матеріалах справи наявна письмова заява власника транспортного засобу "PEUGEOT 407" , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , адресована начальнику Сумської митниці Азарову Ю. Ю. . Відповідно до зазначеної заяви, ОСОБА_2 зазначає про те, що 07.09.2018 року він вивіз на деякий час вказаний транспортний засіб за межі митної території України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення "Велика Писарівка-Грайворон" митного поста "Велика Писарівка" Сумської митниці ДФС на нейтральну територію між Україною та Російською Федерацією, після чого ввіз транспортний засіб "PEUGEOT 407" назад на митну територію України та помістив його в митний режим "Транзит" . Він наголошує на тому, що не здійснював ввезення автомобіля "PEUGEOT 407" , реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_1 , на територію Російської Федерації. На підтвердження зазначеного надав копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, в якому відсутні відмітки про перетин ним кордону Російської Федерації, яка була подана разом із позовною заявою.

З наведеного вбачається, що твердження представника Сумської митниці про ввезення транспортного засобу "PEUGEOT 407" , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_1 , на митну територію України з території Російської Федерації об`єктивно не підтверджене документальними даними, та спростовується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: відповіддю на адвокатський запит в. о. першого заступника начальника Бєлгородської митниці та заявою власника транспортного засобу "PEUGEOT 407" , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , адресованої начальнику Сумської митниці Азарову Ю. Ю. .

Відповідно до ч. 1 ст. 459 МК України, адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу та спеціальної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує на тому, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo" , згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 року N 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якій "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом" (п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" ("Kobets v. Ukraine" ) , з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" ("Avsar v. Turkey" ) .

Згідно вказаній позиції ЄСПЛ "розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення" .

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, а саме: протиправне застосування преференції по сплаті митних платежів за кодом "310" , що призвело до недоплати в державний бюджет митних платежів у розмірі 58746,40 грн. .

Разом з тим, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні матеріали справи, суд також звертає увагу і на таке.

Відповідно п. 36 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції чинній на день винесення оскаржуваної постанови) , порушення якого інкримінується позивачу, дія цього пункту не поширюється на транспортні засоби, якщо вони не відповідають екологічним нормам "ЄВРО-2" і вище та/або мають походження з країни, визнаної державою-окупантом згідно із законом України або визнаної державою-агресором по відношенню до України згідно із законодавством, та/або ввозяться з території такої держави-окупанта (агресора) та/або з тимчасово окупованої території України, визначеної такою згідно із законом України.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень" від 30.11.2021 року № 1914-IX внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема і до п. 36 підрозділу 5 розділу ХХ "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" .

Згідно п. 36 підрозділу 5 розділу ХХ "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ПК України, в редакції чинній на день розгляду справи, дія цього пункту не поширюється на транспортні засоби, якщо вони не відповідають екологічним нормам "ЄВРО-2" і вище та/або мають походження з країни, визнаної державою-окупантом згідно із законом України або визнаної державою-агресором по відношенню до України згідно із законодавством, та/або останньою країною державної реєстрації яких є така держава-окупант (агресор) .

Отже станом на день розгляду справи, відповідальність за порушення митних правил, що інкримінується позивачу скасовано.

Відповідно до ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доказів у їх сукупності, оскільки представником відповідача не надано будь-яких належних аргументів на спростування доводів представника позивача та підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, з суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, шляхом визнання постанови про порушення митних правил № 0339/80700/21 від 01.12.2021 року протиправною та її скасування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 246, 255, 286 КАС України; ст. ст. 3, 257, 258, 266, 458, 495, 531 МК України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в. о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка Андрія Васильовича у справі про порушення митних правил № 0339/80700/21 від 01.12.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 176239,20 грн. , а провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.Г. Бичков