Справа № 400/2215/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 р. № 400/2215/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 , про. АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.20 р. № 7,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 (далі - позивач або ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 грудня 2020 року за № 7.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що згідно акту перевірки від 02.12.2020р. позивачем порушено вимоги п.11 ст.3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", яке за змістом акту полягає у наступному проведені розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування, а саме згідно чеку РРО № 1756 від 21 листопада 2020 року пиво «Holland» за ціною 21,00 гривень - не зазначено обліку їх кількості. Тобто за позицію Головного управлінням Державної податкової служби у Миколаївській області, у чеку не визначено обліку кількості проданого за чеком товару, а саме не визначено, що згідно чеку продано пляшку пива у кількості одна штука. Позивач вказав, що питання щодо оформлення фіскального касового чеку врегульовано Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року за № 13 із змінами та доповнення, яким затверджено положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів. Згідно чеку РРО № 1756 від 21.11.2020р. продано товар , кількість якого дорівнює одиниці виміру, тобто 1щт., що викючає необхідність зазначення обліку кількості у вигляді позначення цифри 1 (1шт.). Таким чином, оскаржуване рішення є таким, що винесено безпідставно, тому підлягає скасуванню.

Відповідач заперечував проти позову, про що виклав у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказав, що в ході проведеної перевірки діяльності позивача встановлені порушення: п.11 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265), а саме: порушено використання режиму програмування найменування підакцизних товарів та обліку їх кількості. На підставі акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 21 грудня 2020 року за № 7 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5100,00 грн. (за порушення п.11 ст. 3 Закону №265 на суму 5100,00 грн.). Проведення розрахункової операції в магазині АППЕТИССИМО ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , продано 1 пляшку пива вартістю 21,00грн., через РРО без використання режиму попереднього програмування назви товару, без зазначення одиниці виміру, що унеможливлює однозначно ідентифікування товару в документообігу суб`єкта господарювання. На думку відповідача, назва товару без визначення одиниці виміру та відсутність кількості придбаного товару у фіскальному чеку унеможливлює ідентифікацію товару. Таким чином, прийняте відповідачем повідомлення-рішення відповідає у повній мірі вимогам чинного законодавства України, а тому підстави для скасування відповідного рішення відсутні.

Ухвалою від 08.04.2021р. суд відкрив провадження у справі №400/2215/21 та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.260 КАС України (без виклику сторін в судове засідання).

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи, та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 2017 року, основним видом діяльності якої згідно КВЕД 47.11 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах. Фактичну діяльність позивач здійснює за адресою АДРЕСА_2 .

Головним управлінням ДПС у Херсонській області з 24.11.2020 по 02.12.2020 проведено фактичну перевірку магазину , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належать суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 , щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обліку готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свдоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодаства щодо уколадення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

В ході перевірки відповідачем встановлені порушення: п.11 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: порушено використання режиму програмування найменування підакцизних товарів та обліку їх кількості.

Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки від 02.12.2020 №0425/21/22/РРО/ НОМЕР_1 .

На підставі акту фактичної перевірки Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.12.2020 №7 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5100,00 грн. (за порушення п.11 ст. 3 Закону №265).

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 21.12.2020 №7, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Порядок проведення фактичних перевірок податковими органами врегульований Податковим Кодексом України (далі - ПКУ).

Так, відповідно до пункту 75.1.3. Податкового Кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо:

1) дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки,

2) порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій,

3) ведення касових операцій,

4) наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів,

5) дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Тобто фактична перевірка може проводитись з різною метою, що передбачені вище процитованим пунктом 75.1.3. ПКУ.

Відповідно до пункту 80.2. ПКУ, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом. Тобто саме керівник органу ДПС (його заступник або уповноважена особа) приймає рішення про проведення перевірки за наявності підстав для її проведення, та визначає мету такої перевірки

Як вбачається з наказу на перевірку № 890 від 30.10.2020 р. та змісту акту перевірки від 02.12.2020р., метою перевірки було «дотримання норм законодавства з питань регулювання обліку готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свдоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодаства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами)».

Допуск до фактичної перевірки регламентується статтею 81 КПУ. Для допуску на перевірку перевіряючі повинні пред`явити направлення на перевірку, одним з обов`язкових реквізитів якого є мета перевірки. Саме зазначення мети перевірки визначає коло повноважень перевіряючих та захищає суб`єкта господарювання від зловживань.

Позивач перебуває на загальній системі оподаткування, в зв`язку з чим зобов`язаний мати первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу (господарському об`єкті).

Суд зазначає, що перевіркою встановлено випадок проведення розрахункової операції в магазині позивача за адресою: АДРЕСА_2 , з продажу підакцизного товару, а саме: однієї пляшки пива «HOLLAND» вартістю 21,00грн., через РРО без використання режиму попереднього програмування назви товару, а саме в чеку зазнпчено назву товару "#ПивоHolland", без визначення одиниці виміру, що унеможливлює однозначно ідентифікувати товар в документообігу субєкта господарювання.

Так, згідно копії фіскального чеку від 24.11.2020р. (а.с.59) однієї пляшки пива «HOLLAND» вартістю 21,00грн., відсутня назва товару, що унеможливлює однозначно ідентифікувати товар, та є на думку відповідача, порушенням п.11 ст. 3 Закону України №265.

В зв`язку з виявленням відповідачем такого порушення, на позивача накладено штраф в розмірі 5100,00грн.

Згідно пункту 2 розділу І «Положення про форму та зміст розрахункових документів електронних розрахункових документів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 р. за № 220/28350, назва товару (послуги) - слово, поєднання слів або слова та цифрового коду, які відображають споживчі ознаки товару (послуги) та однозначно ідентифікують товар чи послугу в документообігу.

Питання, щодо оформлення фіскального касового чеку врегульовано Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року за № 13 із змінами та доповнення, яким затверджено положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

Згідно п. 1 вказаного положення визначено, що це Положення розроблено відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Цим Положенням визначено форми і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі

готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Так, фіскальний чек має містити наступні реквізити:

найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);

назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);

адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4);

для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5);

якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6);

код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7);

цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8);

назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 9); ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 10);

ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 11);

сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 12);

вид операції (рядок 13);

реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 14);

напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 15);

підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 16);

підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 17);

позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 18);

загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 19);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ї ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 20);

для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 21). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; заокруглення (рядок 22); до сплати (рядок

23);

фіскальний номер касового чека/фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 24);

QR - код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 25);

для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових * операцій:

позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 26), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 27);

заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 28);

фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 29);

напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 30).

Отже, із змісту положення вбачається, що кількість обліку проданого товару відображається у фіскальному касовому чеку у рядку шість, в порядку визначеному абз. 6 вище вказаного п. 2 розд. II, а саме кількість товару відображається у разі якщо кількість продано товару не дорівнює одиниці виміру товару. Одиницею виміру у даному випадку при продажу пива у пляшках ФОП ОСОБА_1 визначає штуками, керуючись презумцією правомірності рішень платника податків, який визначений п.4.1.1 ст. 4 ПК України.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач придбавала товар - одну пляшку пива «HOLLAND» вартістю 21,00грн. та реалізовувала саме такий товар (пиво) з такою назвою.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність порушення пункту 11 статті 3 Закону України № 265/95 та безпідставність застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції на суму 5100 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що визначені в акті перевірки порушення з боку позивача норм Закону № 265/95 є необґрунтованими, а Головним управлінням ДПС у Миколаївській області зроблено хибний висновок що не підтвердженим жодним належним та допустимим доказом.

Згідно приписів ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку суд вважає, що податковий орган, складаючи акт перевірки та податкове повідомлення-рішення, діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не довів та не обґрунтував її належними доказами.

За таких обставин позов належить задовольнити, оскільки він обґрунтований та підтверджений матеріалами справи.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (про. АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 грудня 2020 року за № 7.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений квитанцією від 01.04.2021р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов