Справа № 638/10711/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 р.Справа № 638/10711/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Носаченка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Невеніцин Є.В., пр. Перемоги, 52в, м. Харків, Харківська, 61202, повний текст складено 28.10.21 року по справі № 638/10711/21

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову, винесену інспектором ДПП Коливайло В.П. серія 1АВ № 01774597 від 06.06.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовна заява мотивована тим, що позивач 1 липня 2021 року отримав лист з постановою серія 1 АВ № 01774597 від 06.06.2021 року, відповідно до якої особа о 15 год. 40 хв. 06.06.2021 року за адресою м. Київ, Харківська площа (правий проїзд) керувала транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням встановлених обмежень швидкості руху на 23 км/год., проте він не керував та не міг керувати транспортним засобом, внаслідок того, що є особою з інвалідністю по зору з дитинства 1 групи. Зазначив, що належний йому транспортний засіб рухався зі швидкістю 73 км/год, яку зафіксовано технічним засобом Каскад, що працює в автоматичному режимі. Вказаний прилад контролю за дотриманням ПДР з функціями фото і відеофіксації може мати похибку у результатах вимірювання швидкості - +/- 3 км/год в інтервалі діапазону вимірювання до 100 км/год, відповідно до п. 6.8. ДСТУ 8809:2018 Метрологія, а тому швидкість автомобіля могла бути 70 км/год, що не є порушенням ПДР України. Крім того, стверджував, що на дільниці дороги, де проводилось вимірювання швидкості, а саме по пр. Миколи Бажана (від Південного мосту до Харківської площі), згідно з рішенням КМДА від 01.04.2021 року з 1 квітня до 1 листопада дозволено підвищення швидкості руху до 80 км/год, тому є підстави вважати, що прилад Каскад 021-0519 встановлений в межах ділянки, де діє підвищений до 80 км/год швидкісний режим. Зазначив, що дорожній знак 5.70 на даній ділянці дороги встановлений з порушенням ДСТУ 4100:2014, через те, що відсутня табличка 7.1.2 з інформацією про протяжність ділянки, на якій можливе здійснення контролю та фіксування порушень ПДР. Відповідачем також порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки позивачу не надано можливості при винесенні оскаржуваної постанови надати пояснення по суті правопорушення та докази, які б спростували вказані у постанові обставини, скористатися професійною допомогою адвоката.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.10.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову серії 1АВ № 01774597 від 06.06.2021 року відносно ОСОБА_1 , закрито справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу у зв`язку з тим, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права для регулювання спірних правовідносин, в результаті чого ухвалене незаконне та необгрунтоване рішення.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії 1АВ № 01774597 від 06.06.2021 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є законною, обгрунтованою, такою, що скасуванню не підлягає, факт вчинення правопорушення підтверджено належними доказами, які відповідають вимогам ст. ст. 72-78 КАС України та містяться у відкритому доступі. Окрім цього, вказує, що відповідно до листа комунального підприємства «Інформатика» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яким надані технічні характеристики комплексу автоматичної фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» № 021-0519, похибка вимірювання швидкості транспортного засобу основним каналом складає не більше ± 2 км/год для значень швидкості менше 100 км/год. Зазначає, що відомості щодо місць здійснення фото та відеофіксації порушень ПДР неодноразово доводилися населенню через ЗМІ, розміщені на сайті ДПС, дорожні знаки 5.70 «Фото-, відеофіксація порушень ПДР» встановлені у всіх місцях здійснення превентивних заходів. Вказує, що цей знак не може зменшувати чи взагалі відміняти обов`язок учасників дорожнього руху виконувати ПДР.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова серії 1АВ № 01774597 відносно ОСОБА_1 є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що оскаржуваною постановою інспектора Департаменту патрульної поліції Коливайло В.П від 06.06.2021 р. серія 1АВ № 01774597, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 06.06.2021 р. о 15-40 год. особа, яка керувала транспортним засобом «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, Харківська площа (правий проїзд), перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) ПДР України, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП України.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Як встановлено пунктом 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР), водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.6 ПДР передбачено, що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: а) автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год.; б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год; в) вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, та мопедам, - не більше 60 км/год; г) автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год; ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В силу приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі встановлюються статтями з 279-1 по 279-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Процедуру оформлення працівниками органів і органів (підрозділів) Національної поліції України, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (далі - уповноважений поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.01.2020 року № 13 (далі - Інструкція № 13).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції № 13, уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; 5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу, зареєстрованого за межами України, - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За визначенням пункту третього розділу другого Інструкції № 13 при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу ІІ Інструкції № 13, адміністративна постанова виноситься стосовно відповідальної особи, а в разі фіксації адміністративного правопорушення, учиненого на транспортному засобі, зареєстрованому за межами України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, - стосовно особи, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

З підпункту 1 пункту 7 розділу ІІ Інструкції № 13 вбачається, що у разі наявності доказів учинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах автоматичної фіксації даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням цифрового підпису.

Згідно з п.9 розділу ІІ Інструкції № 13, винесена уповноваженим поліцейським адміністративна постанова автоматично вноситься засобами Системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, у якому здійснюється їх облік. Винесена уповноваженим поліцейським адміністративна постанова друкується з використанням засобів Системи та протягом трьох днів із дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для доставлення на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 06.06.2021 р. о 15-40 год. особа, яка керувала транспортним засобом Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, Харківська площа (правий проїзд), перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Аналізуючи вказані норми, колегія суддів вказує, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також колегія суддів зазначає, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - Каскад 021-519, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови, в якій, зокрема, зазначено про фіксування в автоматичному режимі.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі: абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс; абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Як правомірно враховано судом першої інстанції, за наведених вимог КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану в автоматичному режимі, несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Виключний перелік підстав для звільнення відповідальної особи від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, визначені ст. 279-3 КУпАП.

У даній справі позивач не оспорює, що саме за ним зареєстровано транспортний засіб Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо порушень ДСТУ 4100:2014 при встановленні дорожнього знаку 5.70 на вищевказаній ділянці дороги у зв`язку з відсутністю даних протяжності ділянки на знаку та відсутності таблички 7.1.2 з інформацією про протяжність ділянки, на якій можливе здійснення контролю та фіксування порушень ПДР, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 40 Закону України Про Національну поліцію, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото - і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) Забезпечення дотримання правил дорожнього руху (частина 1). Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці (частина 2).

Згідно з п. 10.7.63 ДСТУ 4100:2014 Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування", знак 5.70 Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху потрібно застосовувати для позначення ділянок доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або технічних засобів. Для зазначення протяжності ділянки дороги на якій можливе здійснення контролю за порушенням правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів, знак 5.70 застосовують з табличкою 7.2.1, або у нижній частині знака 5.70 розміщують зображення відповідно до таблички 7.2.1.

Колегія суддів зазначає, що позивач заперечував наявність на дорожньому знаку 5.70 Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху таблички 7.2.1, або зображення на нижній частині знака відповідно до таблички 7.2.1. Відповідачем доказів на спростування такого твердження надано не було.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про те, що відомості про місця здійснення фото та відеофіксації порушень ПДР неодноразово доводились населенню через ЗМІ та розміщені на сайті ДПП колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судам першої та апеляційної інстанції відповідачем не надано будь-яких доказів щодо розміщення на дорожньому знаку 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху таблички 7.2.1, або зображення на нижній частині знака відповідно до таблички 7.2.1. на ділянці дороги, де проводилось фіксування швидкісного режиму.

Згідно з постановою серія АВ № 01774597 від 06.06.2021 року, складеною інспектором ДПП Коливайком В.П. відповідно до даних, зафіксованих в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 021-0519, швидкість автомобіля складала 73 км/год.

Відповідно до ДСТУ 8809:2018 Метрологія, максимально допустима похибка під час вимірювання швидкості транспортного засобу основним каналом вимірювання швидкості за ймовірністю 0,9974 не повинна перевищувати +/- 3 км/год в інтервалі діапазону вимірювання до 100 км/год.

Таким чином, з урахуванням можливої похибки вимірювання у +-3 км/год, швидкість автомобіля могла складати 70 км/год., що не перевищує максимально допустимої в межах населеного пункту швидкості руху та не становить адміністративного правопорушення.

При цьому, як правомірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не надано суду інших даних, технічної документації щодо приладу КАСКАД 021-0519, що підтверджувало б іншу можливу похибку при вимірюванні швидкості транспортного засобу за його допомогою.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідно до листа комунальною підприємства «Інформатика» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яким надано технічні характеристики комплексу автоматичної фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» № 021-0519 з інформацією про допустиму похибку вимірювання швидкості, відповідно до якого, згідно з технічними характеристиками похибка вимірювання швидкості транспортного засобу основним каналом складає не більше ± 2 км/год для значень швидкості менше 100 км/год, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому ч. 4 ст. 308 КАС України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що лист Київської міської ради яким надано технічні характеристики комплексу автоматичної фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» № 021-0519, долучений відповідачем до апеляційної скарги в якості доказу, не був поданий до суду першої інстанції та, відповідно, ним не досліджувався, а скаржником не доведено, що він подавав зазначені докази до суду першої інстанції.

Таким чином, в порушення вимог ч. 4 ст. 308 КАС України відповідачем не доведено неможливості подання вказаних доказів з технічними характеристиками комплексу автоматичної фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Каскад № 021-0519 до суду першої інстанції, а тому зазначені докази не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

На виконання Додатка 2 Державної програми підвищення рівня безпеки дорожнього руху в Україні на період до 2020 року, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 435 (із змінами) (далі Програма) від виконавця Програми Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС) Укрінфрапроектом отримано лист від 23.01.2019 року № 973/04/38-2019 щодо виконання абзацу 3 заходу 1 завдання 9 Програми на 2019 рік, яким передбачено придбання технічних засобів (комплексів автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху) для автомобільних доріг загального користування державного значення.

Відповідно до п. 21 Переліку засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, введеного в дію Постановою Кабінету Міністрів України №94 від 13 січня 2016 року, дистанційні вимірювачі швидкості руху транспортних засобів віднесені до засобів вимірювальної техніки на які поширюється дія Технічного регламенту. Таким чином вказані пристрої повинні проходити процедуру оцінки відповідності (перевірку типу) та отримати сертифікат перевірки типу.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять виробники цих засобів, призначені органи з оцінки відповідності та інші суб`єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності.

Порядок проведення оцінки відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки встановлюється технічними регламентами та іншими нормативно-правовими актами.

Вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки), коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями, встановлено положеннями Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 р. № 94. Дія цього Технічного регламенту поширюється на прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, зокрема, вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні.

Враховуючи вимоги ДСТУ, щодо стаціонарних приладів контролю вимірювання швидкості з функціями фото/відеофіксації подій з ознаками порушень ПДР, Комплекс КАСКАД вимірює швидкість основним та контрольними каналами і передає результати вимірів, у складі інформаційних файлів, по обом каналам до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

У свою чергу, Порядком функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2017 № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі», визначено, що технічні засоби (прилади контролю) - це пристрої, що дають змогу в автоматичному режимі здійснювати виявлення та фотозйомку або відеозапис подій, що містять ознаки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та інформація в яких захищена згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах.

Такі технічні засоби входять до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - система), визначення терміну якої встановлює, що це - взаємопов`язана сукупність технічних засобів (приладів контролю), програмних і апаратних засобів обробки отриманих за допомогою технічних засобів (приладів контролю) інформаційних файлів та метаданих, обміну з використанням телекомунікаційних мереж інформацією, необхідною для реалізації організаційних і процесуальних заходів під час здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, що функціонує в єдиній інформаційній системі МВС.

Відповідно до зазначеного Порядку система створюється та експлуатується з урахуванням вимог Законів України Про дорожній рух, Про автомобільні дороги, Про Національну поліцію, Про інформацію, Про телекомунікації, Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг, Про поштовий зв`язок, Про метрологію та метрологічну діяльність, Про технічні регламенти та оцінку відповідності, Про Державну прикордонну службу України, Про захист персональних даних та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Лазерний вимірювач швидкості КАСКАД є засобом саме вимірювальної техніки і відповідає вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідно до статті 1 якого засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено.

Відповідно до законодавства в галузі захисту інформації в інформаційнотелекомунікаційних системах державні інформаційні ресурси повинні оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації. Для її створення використовуються засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного захисту інформації.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже зведено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочні інтервали.

В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автотранспортних засобів Каскад. Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік.

Відповідно до постанови серія 1АВ № 01774597 від 06.06.2021 року, складеної інспектором ДПП Коливайком В.П. внесено інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, а саме: Каскад 021-0519, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу № 22-01-18911 та термін дії до 06.05.2022 року.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що комплекс автоматичної фото- та відеофіксації порушень правил дорожнього руху "Каскад" із заводським номером 021-0519, що зазначений у оскаржуваній постанові серія 1АВ № 01774597, як складова частина Системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі пройшов передбачену законодавством України повірку.

При цьому, колегія суддів зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві та відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі Єрохіна проти України від 15.02.2013).

Враховуючи викладене вище, а також відсутність в матеріалах справи належних документів, які підтверджують проходження повірки зазначеного в оскаржуваній постанові технічного засобу Каскад 021-0519, колегія суддів приходить до висновку що, наданий відповідачем фотознімок з приладу Каскад не є належним доказом у справі, а тому підсумовуючи викладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення позивачем вимог 12.9 (б) ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами.

Таким чином, у даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування постанови серії 1АВ № 01774597 від 06.06.2021 року відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін .

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.10.2021 по справі № 638/10711/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц