Справа № 200/361/22
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

26 січня 2022 року Справа №200/361/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій та стягнення сум грошової допомоги, -

УСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, відповідно до тексту якого, просить суд:

визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо нездійснення ОСОБА_1 виплат заборгованості щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2020-2021 роки, як учаснику бойових дій;

стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради заборгованість щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у розмірі 6 800,00 грн. на користь ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій;

стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради заборгованість щорічної разової допомоги до 5 травня за 2021 рік, у розмірі 7 354,00 грн. на користь ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій.

Ухвалою суду від 12.01.2022 позовна заява залишалася без руху та позивачці встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення разом із доказами в підтвердження обґрунтування заяви.

На виконання вказаної ухвали, представницею позивачки надано заяву про поновлення строків звернення до суду, де в обґрунтування підстав поважності причин пропущеного строку звернення заявниця посилається на приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу строків під час перебігу карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби» №731-IX. Також у клопотанні зазначено, що позивачка з 19.06.2016 є учасником у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, пропущений строк обумовлено перебування позивачки на казарменому режимі та проходженням контрактної служби.

При вирішенні питання про обґрунтованість заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд керується наступним.

За приписами статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина 1 статті 120 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини (далі «ЄСПЛ»).

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Мельник проти України»).

З цього приводу прецедентними є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі». У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Оцінюючи доводи представника позивача, які наведені в якості поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з наступного.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, початок перебігу процесуального строку для звернення до суду для вирішення спору щодо разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік слід обчислювати з 01 жовтня 2020 року. Шестимісячний строк для звернення до суду закінчився 31 березня 2021 року.

Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17, в яких Верховний Суд встановив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 (справа №127/15035/17), у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 (справа № 240/12017/19).

Згідно з висновками Верховного Суду реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Згідно з пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Отже, для поновлення строку звернення до суду, позивачці слід було подати докази непереборних обставин, які не дали можливості звернутись до суду у встановлений строк. Обставина дії в Україні карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) само по собі не є безмовною підставою для поновлення процесуального строку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 21.05.2021 у справі № 160/8296/20.

Крім вказаного, в обґрунтування пропуску строку звернення до суду, представниця позивачки вказує, що ОСОБА_1 по теперішній час приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи в районах бойових дій, вказане стало на заваді підготувати та своєчасно направити даний позов до суду.

Однак, на переконання суду довідка надана позивачем в обґрунтування поважності причин пропущення строку звернення до суду із даним позовом не свідчить про безперервність приймання позивачкою участі, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, оскільки видана тільки як підстава для надання особі статусу учасника бойових дій.

Крім цього, суд також зазначає, що належних та допустимих доказів щодо неможливості направлення адміністративного позову засобами поштового зв`язку, з підстав перебування на казарменому положенні суду не надано.

Зі змісту наведених у клопотанні обставин не вбачається, що позивачка не мала реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги за 2020 рік у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду […] позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки підстави, якими позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду, є неповажними позовна заява підлягає поверненню в частині вимог щодо грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Керуючись статті 2, 5, 118, 122, 123, 169, 248, 251, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представниці позивачки про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій та стягнення сум грошової допомоги в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо нездійснення ОСОБА_1 виплат заборгованості щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік та стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради заборгованість щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у розмірі 6 800,00 грн. на користь ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій повернути без розгляду.

Роз`яснити позивачу , що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Буряк