Справа № 200/15582/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Справа№200/15582/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 06.07.2021 року звернулась з заявою до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої додала всі необхідні документи.

Відповідачем зараховано до страхового стажу 33 роки 6 місяців 9 днів та 24.07.2021 року призначено пенсію за віком, проте під час здійснення розрахунку Пенсійним органом до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта», період одержання допомоги по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року, 5 місяців 10 днів роботи, за період роботи з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та один місяць роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - квітень 2020 року, проте, всі зазначені періоди роботи та отримання допомоги по безробіттю зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 від 22.10.1980 року.

Позивач не погоджується з вказаним розрахунком, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_1 від 22.10.1980 року належно відображені всі періоди роботи та отримання допомоги по безробіттю, тому просить суд:

зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта», період одержання допомоги по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року, 5 місяців 10 днів роботи, за період роботи з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та один місяць роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - квітень 2020 року,

здійснити перерахунок пенсії з моменту призначення а саме - 24.07.2021 року з врахуванням зарахованих періодів та архівних довідок від 12.05.2021 року № 07-03/486 та 07-03/487 про отриману заробітну плату за період з вересня 1981 року по грудень 1992 року, які видані Великоновосілківським об`єднаним трудовим архівом.

Ухвалою від 16 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач підтвердив викладені позивачем обставини справи та наголосив, що за наслідком розгляду пакету документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 33 роки 8 місяців та 5 днів, у зв`язку з чим розпорядженням від 27.07.2021 року призначено пенсію відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058.

Наголошує, що позивачу зараховано до страхового стажу період роботи з 02.04.1996 року по 02.04.1998 року в товаристві «Дельта», з 31.12.2009 року по 30.06.2010 року у ФОП ОСОБА_2 та з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року у ФОП ОСОБА_3 .

Щодо неврахування періодів отримання допомоги по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року зазначає, що записи не завірені печаткою організації, а відтиск печатки на записі № 20 має погану якість, яка не дає можливості ідентифікувати організацію, яка його проставила, в зв`язку з чим дані трудової книжки не були взяті до уваги.

З наведених підстав відповідач вважає що діяв в межах законодавства та просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-8).

Згідно з титульним аркушем трудової книжки НОМЕР_1 вона належить ОСОБА_1 , 1961 року народження, дата заповнення 22.10.1980 року (а.с.9).

Рішенням 74 від 13.07.2021 року, яке надане позивачем та роздруковане з особистого кабінету позивача з ВЕБ-порталу Пенсійного фонду, вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком та зараховано до страхового стажу 33 роки 6 місяців 9 днів станом на 31.03.2021 року (а.с.17).

Згідно розрахунку до страхового стажу зараховано навчання за період з 01.09.1978 року по 05.07.1980 року і періоди роботи та час отримання допомоги по безробіттю згідно трудової книжки НОМЕР_1 , за виключенням періоду роботи з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта», період одержання допомоги по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року, 5 місяців 10 днів роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період роботи з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року та один місяць роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - квітень 2020 року (а.с.18).

Відповідно до записів з трудової книжки позивача НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працювала з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта», з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , з 07.02.2018 року по 30.04.2020 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та отримувала виплати по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року у Великоновосілківському РЦЗ.

Записи в трудовій книжці містять відповідні посилання на номери наказів, печатки підприємств та підписи відповідальних осіб.

Відповідачем в якості доказу призначення пенсії ОСОБА_1 та зарахування до страхового стажу спірних періодів надано рішення 74 від 28.07.2021 року (а.с. 31), відповідно до якого, ОСОБА_1 зараховано до страхового стажу 33 роки 8 місяців 5 днів станом на 31.03.2021 року.

Згідно розрахунку до страхового стажу зараховано періоди роботи та час отримання допомоги по безробіттю згідно трудової книжки НОМЕР_1 , за виключенням періоду одержання допомоги по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року, 5 місяців 10 днів роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період роботи з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року та один місяць роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - квітень 2020 року. Крім того, з даного розрахунку випливає, що позивачу не зараховано навчання у Донецькому кооперативному професійно-технічному училищі за період з 01.09.1978 року по 05.07.1980 року (а.с.30).

Відповідно до свідоцтва № 2317 від 05.07.1980 року ОСОБА_4 навчалась в Донецькому кооперативному професійно-технічному училищі два роки (а.с.21), а саме з 01.09.1978 року по 05.07.1980 року.

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 27.08.1983 року підтверджується зміна прізвища позивача з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (а.с.14).

Суд зауважує, що в матеріалах справи наявні два протилежні рішення Пенсійного фонду, щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 відповідних періодів роботи, проте, наголошує, що в трудовій книжці НОМЕР_1 містяться всі спірні періоди. Також в трудовій книжці зазначено, що до вступу на підприємство трудовий стаж складає навчання в професійно технічному училищі.

В матеріалах справи наявні архівні довідки від 12.05.2021 року № 07-03/486 та № 07-03/487, в яких зазначено про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 у період роботи в Комбінаті громадського харчування Великоновосілківської райспоживспілки за 1981-1992 роки з розбивкою по місяцях, які надавались до Пенсійного фонду при зверненні за призначенням пенсії.

З розрахунку заробітку для обчислення (а.с.19-20) наданого позивачем, випливає, що заробіток, зазначений в довідках від 12.05.2021 року № 07-03/486 та № 07-03/487 виданих комунальною установою «Великоновосілківський об`єднаний трудовий архів» за період з 1981 року по 1992 рік, неврахований пенсійним фондом під час розрахунку заробітку для обчислення пенсії.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу відповідних періодів роботи та неврахування архівних довідок позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з урахуванням наданих суду доказів, суд зазначає про таке.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (надалі Закон №1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до приписів частини 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме положеннями Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до статті 62 Закон №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.6, 1.7 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до підпункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

З урахуванням того, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, в якій є записи:

- про навчання в професійно технічному училищі, які в свою чергу підтверджуються свідоцтвом № 2317 від 05.07.1980 року,

- про працю з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта», з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , з 07.02.2018 року по 30.04.2020 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ,

- про отримання виплати по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року у Великоновосілківському РЦЗ, які засвідчено печатками установи та підписами відповідальних осіб, неточності, що містяться в трудовій книжці позивача не можуть бути підставою для обмеження в реалізації конституційного права особи на соціальний захист.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. При цьому, суд враховує, що копія трудової книжки була надана відповідачу під час подання документів для призначення пенсії.

Отже доводи позивача щодо неналежного виконання обов`язків відповідачем щодо розгляду наданих документів при призначені пенсії та безпідставного не прийняття до уваги записів трудової книжки ОСОБА_1 , знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами правомірність не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта», період одержання допомоги по безробіттю у Великоновосілківському РЦЗ з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року, 5 місяців 10 днів роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період роботи з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року та один місяць роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - квітень 2020 року.

Щодо посилання відповідача на відсутності страхових внесків суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно зі статтею 20 Закону №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Окрім того, відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за 5 місяців 10 днів роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період роботи з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року та один місяць роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - квітень 2020 року не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування вказаного періоду до страхового стажу.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, несплата фізичною особою підприємець страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначені пенсії позивача періоду його роботи.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17 та, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає застосуванню при розгляді цієї справі.

З урахуванням того, що відповідачем не заперечується робота позивача у період роботи з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - квітень 2020 року, не зарахування даних періодів не може слугувати обмеженням в реалізації конституційного права особи на соціальний захист.

На підставі наведеного заявлені у справі позовні вимоги в частині зарахування спірних періодів до страхового стажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо неврахування до страхового стажу періоду отримання допомоги по безробіттю суд вказує, що статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

При цьому, періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Закону 1058 (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, визначених Законом 1058. Згідно із статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ до стажу роботи, що дає право на пенсію зараховується, зокрема, періоди одержання допомоги по безробіттю.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що до 01.01.2010 період одержання допомоги по безробіттю підтверджується на підставі записів у трудовій книжці, а починаючи з 01.01.2010 довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що позивач не отримував державну допомогу по безробіттю або періоди отримання державної допомоги по безробіттю не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно отримання державної допомоги по безробіттю зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до стажу роботи, або взагалі відсутні, а тому суд вважає за можливе вважати їх як належною інформацією, яка утримує в собі доказову складову на підтвердження права позивача на пенсійне забезпечення.

Водночас, суд зауважує, що на підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів працівник сервісного центру:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

- з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

- сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Орган, що призначає пенсію, надає допомогу у разі звернення із заявою про призначення пенсії непрацюючим особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (п.3.3 Порядку №22-1).

За результатами судового розгляду встановлено, що відповідачем не дотримані державні гарантії реалізації позивачем, застрахованою особою, своїх прав, передбачених Законом № 1058-V.

В даному випадку, орган Пенсійного фонду не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації, викладеної у трудовій книжці на підтвердження стажу позивача в частині отримання виплат по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року у Великоновосілківському РЦЗ.

Враховуючи, що адміністративний суд під час перевірки правомірності дій суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для їх вчинення, суд дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано не зараховано період отримання виплат по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року у Великоновосілківському РЦЗ.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведених підстав суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав та інтересів позивача, на захист яких заявлений адміністративний позов та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди:

- навчання у Донецькому кооперативному професійно-технічному училищі за період з 01.09.1978 року по 05.07.1980 року;

- роботу з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта», оскільки як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 13.07.2021 року зарахований період навчання у Донецькому кооперативному професійно-технічному училищі за період з 01.09.1978 року по 05.07.1980 року, а період роботи з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта» не зарахований (а.с.17-18), а з рішення від 28.07.2021 року навпаки, період роботи з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта» зарахований, а навчання у Донецькому кооперативному професійно-технічному училищі за період з 01.09.1978 року по 05.07.1980 року не зараховане (а.с.30-31).

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування періодів роботи та отримання допомоги по безробіттю та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 24.07.2021 року зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта», з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , квітень 2020 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , період одержання допомоги по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року у Великоновосілківському РЦЗ та навчання у Донецькому кооперативному професійно-технічному училищі за період з 01.09.1978 року по 05.07.1980 року з врахуванням архівних довідок від 12.05.2021 року № 07-03/486 та 07-03/487 про отриману заробітну плату за період з 1981 року по 1992 рік, які видані комунальною установою «Великоновосілківський об`єднаний трудовий архів».

Вирішуючи питання судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 133 КАС якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою суду від 16 листопада 2021 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 133, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періодів роботи та отримання допомоги по безробіттю до страхового стажу ОСОБА_1 під час призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з 24.07.2021 року здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з урахуванням висновків суду щодо зарахування періодів до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.04.1996 року по 02.04.1998 року в командитному товаристві «Дельта», з 31.12.2009 року по 31.08.2010 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , квітень 2020 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , період одержання допомоги по безробіттю з 20.03.2002 року по 14.03.2003 року та з 31.03.2003 року по 26.09.2003 року у Великоновосілківському РЦЗ і навчання у Донецькому кооперативному професійно-технічному училищі за період з 01.09.1978 року по 05.07.1980 року з врахуванням архівних довідок від 12.05.2021 року № 07-03/486 та 07-03/487 про отриману заробітну плату за період з 1981 року по 1992 рік, які видані комунальною установою «Великоновосілківський об`єднаний трудовий архів».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20 січня 2022 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя Г.А. Чекменьов