Справа № 400/6258/21
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 р. справа № 400/6258/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20,Миколаїв,54001, Херсонське шосе, 48/8,Миколаїв,54024

про:визнання протиправними та скасування постанови від 15.07.2021 № 40 і припису від 08.07.2021 № 51/1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління державного архітектурно будівельного контролю Миколаївської міської ради (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати припис №51/1 від 08.07.2021 р. та постанову від 15.07.2021 р. №40 про накладення штрафу в сумі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що не є суб`єктом відповідальності, оскільки не є власником всього житлового будинку, проживає у другому під`їзді будинку, тоді як об`єктом перевірки було виконання робіт у першому під`їзді будинку, позивач є головою правління ОСББ, але всі документи складені відносно фізичної особи і за відсутністю позивача. Крім того, будівельні роботи на момент проведення перевірки не велися, а були проведені через майже рік невстановленими особами.

Ухвалою від 25.08.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив.

Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що перевіркою встановлено виконання позивачем будівельних робіт без оформлення документів, що надають право на їх проведення, а також позивака не забезпечила технічного нагляду особою, яка має кваліфікаційний сертифікат.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

На підставі направлення від 16.06.2021 р. №119 проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: Миколаїв, на першому поверсі 1-го під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_2 .

За результатами перевірки складено акт №87/2021 від 08.07.2021 р. та протокол, якими встановлено порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, ст. 9, ч. 2 ст. 11 Закону країни «Про архітектурну діяльність», а саме: будівельні роботи виконує ОСОБА_1 , без відповідних документів, які дають право їх виконувати без належно розробленої та затвердженої проектної документації, під час виконання будівельних робіт ОСОБА_1 не забезпечено на об`єкті технічного нагляду особою, яка має квалфіфікаційний сертифікат, не оформлена та відсутня виконавча документація, в тому числі загальні та спеціальні журнали робіт, акти прихованих робіт.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено припис №51/1 від 08.07.2021 р., яким зобов`язано позивача вжити заходи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом оформлення документів, які дають право виконання робіт до 08.09.2021 р., шляхом забезпечення здійснення нагляду особою, яка має кваліфікаційний сертифікат до 21.07.2021 р., шляхом розроблення та затвердження належним чином проектної документації для виконання будівельних робіт та складання виконавчої документації до 08.08.2021 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року (далі Закон №3038), Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №3038, Управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом, зокрема, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Приписи ст. 41 вказаного Закону №3038, визначають державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 зазначеного Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно п.п. 9, 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (далі -Порядок №553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва та посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема, ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Відповідно до положень п.п. 16, 17, 21 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль реалізується, зокрема, шляхом проведення позапланової перевірки без повідомлення відповідного суб`єкта містобудування.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем в даному випадку проводилась саме позапланова перевірка, посилання позивача, як на підставу для скасування оскаржуваних постанови та припису, про те, що остання не була повідомлена про дату проведення перевірки об`єкта є безпідставними та суперечать наведеним вимогам законодавства з питань архітектурно - будівельного контролю, які чітко передбачають, що позапланова перевірки здійснюється без повідомлення відповідного суб`єкта містобудування.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року № 687-XIV (далі- Закон №687), Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038 року, проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Статтею 31 цього ж Закону визначено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону№3038, Замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 11 Закону 6877, під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює авторський або технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами (далі - генеральний проектувальник) відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником) протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Ч. 13 ст. 96 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачено відповідальність за незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду, якщо такий нагляд є обов`язковим згідно з вимогами законодавства, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вищезазначені норми, суб`єктом відповідальності є замовник будівельних робіт, в свою чергу згідно ч. 1 Закону №687, замовник це фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування. Тоді як позивачка є не є власницею або користувачем першого поверху під`їзду 1 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Судом також встановлено, що позивачка є головою правління ОСББ, але протокол, акт, приписи та спірна постанова складені на позивачку, як фізичну особу, тому позивачка не будучи власницею чи користувачем об`єкта не може бути суб`єктом відповідальності, відтак відповідачем протиправно складено спірний припис та прийнято спірну постанову. Відповідачем не надано до суду доказів, що саме позивачка є замовником (забудовником).

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності та обґрунтованості оскаржуваних припису та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Позивачка сплатила судовий збір в загальному розмірі 1816 грн і з урахування задоволення позовних вимог, на підставі ст. 139 ч. 1 КАС України, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 1816 грн.

Крім того, позивачкою заявлено про понесеня нею витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., однак на підтвердження понесених витрат позивачем надано лише копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги на ім`я адвоката Валшевського Максима Ігоровича.

За правилами ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на вищезазначені норми, суд дійшов висновку, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

В обґрунтування заявленого клопотання позивачем не надано доказів, що підтверджують час, затрачений адвокатом на надання правової допомоги, квитанції на суму 5000 грн., рахунку із конкретизацією, які саме дії були вчинені адвокатом під час надання правничої допомоги тощо.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловнена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позивачем не надано до суду належних доказів понесення витрат на правничу допомогу у цій справі.

Тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для компенсації заявлених витрат позивача на правову допомогу.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20,Миколаїв,544) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 41256954) №51/1 від 08.07.2021 р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 41256954) від 15.07.2021 р. №40 про накладення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафу в сумі 17000 грн.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20,Миколаїв,544) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі грн.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич