Справа № 320/4273/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 320/4273/20

адміністративне провадження № К/990/3970/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у справі №320/4273/20 за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування вимог, постанов, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати:

- податкові вимоги ГУ ДПС у Київській області від 29.04.2019 та від 14.08.2019 № 351-23 про стягнення з Позивача на користь держави недоїмки по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 2457,18 грн. та 7965,54 грн. відповідно;

- постанову Державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тридід Катерини Олегівни від 24.07.2019 про відкриття виконавчого провадження № 59622031;

- постанову Головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степів Юлії Олександрівни від 29.11.2019 про арешт коштів Позивача;

- стягнути з Державного бюджету на користь Позивача матеріальну шкоду в розмірі 13925,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., спричинені Позивачу незаконними діями зазначених вище посадових осіб ДВС та ГУ ДПС у Київській області, які полягають у незаконному відкритті виконавчого провадження № 59622031 від 24.07.2019 та незаконному стягненні з Позивача неіснуючої заборгованості по сплаті ЄСВ.

28 липня 2021 року рішенням Київського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 29 квітня 2019 року № Ф-14612-51 у в сумі 2457,18 грн., від 14 серпня 2019 року № Ф-14612-51 в сумі 7965,54 грн.

Визнано протиправною та скасовано постанову Державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тридід Катерини Олегівни від 24 липня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59622031.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степів Юлії Олександрівни від 29 листопада 2019 року про арешт коштів ОСОБА_1 .

У решті позовних вимог відмовлено.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відповідачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 26 січня 2022 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Предметом спору у цій справі є правомірність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та правомірність постанови державного виконавця про арешт коштів позивача.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи судові рішення у справі щодо правомірності постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів позивача, особливості провадження якої регулюються статтею 287 КАС України, заявник касаційної скарги не зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний спосіб захисту прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Через відсутність складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги, у зв`язку з відсутністю судді Шевцової Н.В. на робочому місці за листком тимчасової непрацездатності з 31 січня 2022 року, розгляд цієї скарги відбувся після її виходу на роботу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 287, частиною третьою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у справі №320/4273/20 за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування вимог, постанов, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді Н.А. Данилевич

В.Е. Мацедонська