Справа № 240/4360/21
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4360/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

15 лютого 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представника відповідача: Подибайло В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської митниці на додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий союз "Гермес" до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмов,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням від 19 жовтня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий союз "Гермес" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості №UA100530/2020/300054/2 від 19.11.2020 та картку відмови у митному оформленні №UA100530/2020/00820 від 19.11.2020, прийняті Київською митницею Держмитслужби.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості №UA100530/2020/000060/2 від 29.12.2020 та картку відмови у митному оформленні №UA100530/2020/00919 від 29.12.2020, прийняті Київською митницею Держмитслужби.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирськоїї митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий союз "Гермес" 9080,00 грн. сплаченого судового збору.

22.09.2021 на адресу Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача щодо стягнення понесених судових витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн.

20 жовтня 2021 року додатковим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду вказана заява задоволена.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці / замінена на Житомирську митницю/ понесені судові витрати за надання правової допомоги в сумі 13 000 грн.

Житомирська митниця не погодилась з таким рішенням і в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною другою статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Відповідно до договору про надання правової допомоги, укладений 15 березня 2021 року між ТОВ "Торговий союз "Гермес" та адвокатом Сірою Аліною Василівною, адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу з питань вивчення документів, підготовки позовної заяви, відповіді на відзив, інших заяв, клопотань та представництва інтересів Клієнта у судах України по справі за позовом Клієнта до Київської митниці.

Відповідно п.4.1. вказаного Договору, сторони погодили, що розмір гонорару визначається з розрахунку 1 година роботи Адвоката - 1500,00 грн., але в будь-якому випадку становить не менше 20 000,00 грн.

Згідно п. 4.3. Договору, кінцевий розмір гонорару буде визначеного сторонами у акті приймання-передачі наданих послуг.

Факт надання правничої допомоги по вищевказаному договору також підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 20.09.2021, відповідно до якого, надання послуг полягає в наступному: вивчення документів та підготовка позовної заяви, підготовка заяви про усунення недоліків, участь у судових засіданнях.

На надання правової допомоги адвокатом було витрачено 9 годин, що з урахуванням, п. 4.1. Договору про надання правничої допомоги, загальна вартість наданих послуг станом на 15 березня 2021 року складає 15 000,00 з розрахунку одна година роботи -1500,00 грн.

На виконання свої зобов`язань, клієнтом було перераховано на розрахунковий рахунок адвоката грошові кошти у вигляді гонорару в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №3074 від 15.03.2021 р.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Враховуючи предмет даного спору, обсяг наданих послуг адвокатом, що включає обгрунтування позовної заяви, правовий аналіз нормативно-правових актів, кількість документів, що були додані до позовної заяви та необхідність проаналізувати та описати ситуацію щодо кожного оскаржуваного рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сума судових витрат у розмірі 13 000 грн. є співмірною .

Апелянтом не наведено суду наявність підстав для зменшення розміру правової допомоги, у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч.5 ст.134 КАС України.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сплачена позивачем сума на професійну правничу допомогу є співмірною зі складністю справи та іншими істотними обставинами, а тому, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 лютого 2022 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Залімський І. Г.