Справа № 400/2057/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/2057/21

Категорія 111030300Головуючий у суді І інстанції: Лебедєва Г.В. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ГУ ДПС Косовська І.В. (витяг)
ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН"Шилов В.Ю. (адвокат; ордер)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 03.04.2021 року №03, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 03.04.2021 року №03, мотивуючи його тим, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт №2501/14-29-07-03/40888064 від 18.12.2020 року, яким встановлено порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість за червень 2020 року на суму ПДВ 140 564 гривень та завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2020 року на суму ПДВ 604 861 гривень. На підставі висновків акту перевірки, у зв`язку із встановленими порушеннями, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.01.2021 року №3, №3. Позивач не погоджується з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями вважає їх незаконними і необґрунтованими, оскільки усі господарські операції між ним та його контрагентами мали реальний характер, що жодним чином не оспорено Актом.

Згодом, товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" подало уточнену позовну заяву, зменшило свої позовні вимоги та просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03.04.2021 року №03.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.04.2021 року №03.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що не можливо визначити виконання навантажувально - розвантажувальних робіт власними/залученими трудовими ресурсами ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» та/або ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН», відпуск матеріально-відповідальною особою було здійснено зі складу постачальника, приймання/оприбуткування товару якою саме матеріально-відповідальною особою (комірником) було здійснено на склад ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН». Також, апелянт вказує, що до перевірки ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» не надано сертифікати відповідності, інші документи, які б гарантували якість придбаного товару у ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» та його передачу разом із товарно-супровідними документами (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, сертифікати якості, сертифікату походження тощо).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" зареєстроване як юридична особа 10.10.2016 року за №0034199. Видами діяльності якого є вантажний автомобільний транспорт (основний); діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; неспеціалізована оптова торгівля; складське господарство; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі направлень від 02.12.2020 року №365/14-29-01-04-31, №366/14-29-01-04-31, виданих ГУ ДПС в Миколаївській області, посадовими особами контролюючого органу відповідно до ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст.78, п. 82.2 ст. 82 ПК України на підставі наказів ГУ ДПС в Миколаївській області від 18.11.2020 року № 267 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" (код за )", від 30.11.2020 року №324 "про внесення змін до наказу ГУ ДПС в Миколаївській області від 18.11.2020 року № 267" та наказу від 08.12.2020 року № 352 "Про продовження строків проведння документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН", проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" щодо дотримання податкового законодавства в частині декларування заявленого від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2020 року.

За результатами вказаної вище перевірки ГУ ДПС в Миколаївській області складено акт №2501/14-29-07-03/40888064 від 18.12.2020 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" щодо дотримання податкового законодавства в частині декларування заявленого від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2020 року", яким встановлено, зокрема, порушення ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН":

1. п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість за червень 2020 року на суму ПДВ 140 564 гривень.

2. п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2020 року на суму ПДВ 604 861 гривень.

На підставі акту перевірки №2501/14-29-07-03/40888064 від 18.12.2020 року, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.01.2021 року:

- № 3, яким донараховано податок на додану вартість у розмірі 175 705 грн., в тому числі основний платіж 140 564 грн., штрафні санкції 35141 грн.;

- №3, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на 604 861 гривень.

Позивач, не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, подав скарги до ДПС України.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарг від 30.03.2021 року № 7170/6/99-00-06-01-02-06 податкові повідомлення - рішення від 15.01.2021 року №3 та №3 скасовано в частині взаємовідносин із контрагентом ТОВ "КЛІНІНГ ТАЙМ Україна" та у відповідній частині штрафні санкції та у частині застосованих штрафних санкцій, які перевищують розмір, встановлений законом №466-ІХ. В іншій частині зазначені податкові повідомлення рішення 15.01.2021 року №3 та №3 залишено без змін.

Після вказаного вище рішення відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 02.04.2021 року №03, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 10 497 гривень та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1049,70 гривень.

Спірне податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій, базується на викладених в акті перевірки висновках податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Перевіркою в результаті відпрацювання декларації з ПДВ за вересень 2020 року, встановлено оформлення позивачем взаємовідносин із ризиковим контрагентом - постачальником, зокрема, ТОВ Оптіма Стайл».

Так, до перевірки позивачем надано договір купівлі - продажу від 01.04.2020 року № 010420/2020, укладений між ТОВ Оптіма Стайл» (Продавець) та ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" (Покупець).

Відповідно до п. 1 вказаного Договору, продавець зобов`язується проводити продаж (поставку) покупцю у власність товар, окремими партіями, відповідно до замовлень покупця, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати оплату на умовах цього договору. Асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначається у бухгалтерських документах продавця: рахунках-фактурі, видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України, та є невід`ємною частиною цього договору. Продавець, відповідно умов цього договору, є продавцем окремих партій товару.

Згідно п. 2 вказаного Договору, товар повинен бути поставлений покупцю в термін, погоджений в усній чи письмовій формі з продавцем, на кожну партію товару, відповідно до умов цього договору. Датою поставки (передачі) товару продавцем у власність покупця, є дата, зазначена у видатковій накладній на відпуск товару (окремої кожної портії товару). Товар вважається поставлений продавцем та переданий у власність покупцю з моменту підписання покупцем видаткових накладних, які свідчать про факт отримання товару, і не потребує підписання між сторонами цього договору будь-яких актів приймання-передачі товару у власність. Фактично оформлені видаткові накладні на відпуск товару, виписані на підставі довіренностей на одержання матеріальних цінностей (товару), відповідно до вимог діючого законодавства України є належним підтвердженням права власності покупця на товар. Умови поставки згідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотерм 2010» - СРТ - поставка товару продавцем на склад покупця за адресою, узгодженою сторонами.

Відповідно до п. 3 вказаного Договору, якість товару повинна відповідати технічним умовам (ТУ) заводу виробника та державним стандартам (ГОСТ), діючим на території України, і підтверджуватися паспортом (сертифікатом), якщо того вимагає чинне законодавство України. Якість та кількість товару, що постачається, перевіряється покупцем в момент його отримання. У випадку виявлення нестачі або пошкодження товару складається акт, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Конкретна ціна за одиницю виміру товару, що визначені у вадаткових накладних, рахунках-факртурах встановлені сторонами виключно для цього договору, не поширюються на інші договори. Вартість тари, упаковки, маркування за цим договором включається в загальну суму вартості товару (п. 5 Договору).

Відповідно до п. 6 вказаного Договору, оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця зазначений у рахунку-фактурі.

Вказаний договір вважається укладений і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 цього договору, та закінчується 31.12.2020 року, але до повного виконання зобов`язань сторонами відповідно до цього договору. Дія цього договору вважається продовженою строком на один календарний рік у випадку відсутності заперечень стороніх проти такого продовження строку дії цього договору, наданого іншій стороні протягом одного календарного місяця до моменту закінчення строку дії цього договору (п. 10 Договору).

Перевіряючі зазначили, що відповідно до п. 2.6. договору купівлі продажу від 01.04.2020 року №010420/2020, укладеного з ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» постачання товару «Автогума R22.5» (код УКТЗЕД ) здійснюється за рахунок покупця/автотранспортом покупця в узгоджене місце/склад покупцем.

До перевірки ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» не надано заявки, додаткові угоди, специфікації, які б узгоджували місце/склад, період поставки товару, обумовлені умови щодо навантаження придбаного товару (автогума R22.5 в кількості 236 шт, що призначена для вантажних автомобілей) у ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ».

У наданих рахунках - фактурах, у видаткових накладних ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» не зазначено конкретно номенклатуру товару (автогума R22.5), так як для коректного розрахунку щодо можливості перевезення даного товару потрібно знати його розмір- радіус, об`єм (м3), вагу автогуми тощо.

Згідно Інтернет ресурсу вага автогуми R22.5 коливається від 51-95 кг в залежності від розміру, радіусу, об`єму.

Перевіркою встановлено, що згідно наявної в органах ДПС України інформації, ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» декларує трудових ресурсів в кількості 1 особа (відповідно до податкових розрахунків за :мою 1 -ДФ за II та III квартал 2020 року).

Згідно даних ЄРПН не встановлено залучення сторонніх організацій ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» для здійснення господарської діяльності, в тому числі відсутнє придбання послуг шантажування та/або розвантаження товару контрагентом-постачальником ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ».

Відповідно до форми №20-ОПП у ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» відсутні об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність.

Перевіряючі встановили, що за даними ЄРПН не встановлено придбання послуг ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» з оренди основних фондів у сторонніх організацій з метою використання у власній господарській діяльності, відсутнє придбання послуг із заміни автошини, монтаж, ремонт автомобілей, СТО тощо.

Згідно баз даних ДПС України у ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» відсутні власні офісні, складські приміщення, спецприміщення для надання послуг з ремонту автомобілей, СТО, виробничі ділянки тощо.

Згідно наданої податкової звітності з податку на додану вартість (ряд. 10.3 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з нульовою ставкою та/або без податку на додану вартість» ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» не декларує придбання послуг/товарів (перевезення, навантаження тощо) у неплатників ПДВ.

ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» до перевірки надано рахунки - фактури, а саме: №36 від 03.04.2020 року, №36 від 03.04.2020 року, №36 від 03.04.2020 року, №36 від 03.04.2020 року, № 40 від 10.04.2020 року, № 40 від 10.04.2020 року, № 40 від 10.04.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року.

Також, ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» до перевірки надано видаткові накладні, а саме: №№43,49 від 07.04.2020 року, №№51,52,53 від 03.04.2020 року, №54 від 06.04.2020 року, № 55 від 09.04.2020 року, №№224, 225, 226, 227, 228, 229, 230 від 31.07.2020 року.

Перевіркою встановлено, що відповідно до п. 2.4. договору купівлі продажу від 01.04.2020 року №010420/2020, укладеного з ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ», фактично оформлені видаткові накладні на відпуск товару, виписані на підставі довіреностей на одержання матеріальних цінностей (товару), відповідно до вимог діючого законодавства України є належним підтвердженням права власності покупця на товар.

Однак, у наданих видаткових накладних, не зазначено прізвище, ім`я, посада, тощо, матеріально-відповідальної особи, яка отримала зі сторони ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» за довіреністю, придбаний товар від ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» в квітні, липні 2020 року.

ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» до перевірки не надано довіреності на отримання товару (автогуми R22.5), журнал довіреностей, згідно якого зазначено запис дати, номеру довіреності, строк дії довіреності, постачальника (ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ»), кому видана довіреність, підпис особи, що отримала довіреність; акти передачі товару, інші підтверджувальні документи (накладна, квитанція тощо) щодо прийняття та оприбуткування даного товару на склад матеріально-відповідальною особою.

У зв`язку з чим перевіряючі дійшли висновку про не можливість визначити виконання робіт власними/залученими трудовими ресурсами ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» та/або ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» були здійснені роботи щодо навантаження/розвантаження, відпуск матеріально-відповідальною особою було здійснено зі складу постачальника, приймання/оприбуткування товару якою саме матеріально-відповідальною особою (комірником) було здійснено на склад ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕИН».

Перевіркою встановлено, що ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» не декларує наявність трудових ресурсів (в штаті 1 особа (директор)) та не залучає сторонні організації для здійснення господарської діяльності (придбання/реалізація автогуми).

До перевірки ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» не надано сертифікати відповідності, інші документи, які б гарантували якість придбаного товару у ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» та його передачу разом із товарно-супровідними документами (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, сертифікати якості, сертифікату походження тощо).

Крім цього, відсутня інформація щодо придбаної автогуми R22.5 в значній кількості в розрізі розміру, радіуса, об`єму (м3), ваги автогуми, виробника тощо, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати, яка саме автогума R22.5 потрібна для заміни якого саме вантажного автомобіля.

До перевірки надано оборотно сальдову відомість по рахунку « 631» «Розрахунки з вітчизняними постачальника» за період 01.04.2020 - 30.09.2020:

Дт сальдо на початок періоду 0,00 грн;

Кт сальдо на початок періоду 0,00 грн;

Обороти Дт-2963594,98 грн;

Обороти Кт-2762672,75 грн;

Дт сальдо на кінець періоду періоду 200922,23,00 грн;

Кт сальдо на кінець періоду періоду 0.00 гривень.

Станом на 30.09.2020 року дебіторська заборгованість по взаємовідносинах з ТОВ «ОПТІМАСТАЙЛ» становить 200922,23 гривень.

До перевірки надано банківську виписку, згідно якої ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» перераховано ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» грошові кошти в розмірі 2963594,98 грн. вт.ч. ПДВ 993932,50 гривень.

Перевіряючі вказали, що до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, подорожні листи або інші документи, які підтверджують факт транспортування ТМЦ, в зв`язку з чим не можливо встановити яким транспортом (власним/залученим) ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕИН» нібито здійснював перевезення придбаного товару, місце розвантаження та навантаження ТМЦ, напрямок руху від контрагента ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» до ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН», тобто неможливо підтвердити факт руху ТМЦ.

Крім цього, ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» не було надано пояснення та документальне підтвердження щодо використання у господарській діяльності придбаного товару, необхідність придбання (заміни) автогуми R22.5 в значній кількості на вантажних автомобілях (акти списання товару в розрізі автомобілей); щодо заміни автогуми власними силами (акт та/або внутрішня накладна на переміщення придбаного товару зі складу, відпуск товару матеріально-відповідальною особою зі складу та передача його в цех/виробничий відділ головному майстру/механіку для заміни придбаної автогуми R22.5 в кількості 236 шт, наявність території (спеціально для цього призначеної), спецобладнання, кількість задіяних робітників/механіків для здійснення даних робіт самостійно тощо, період/час здійснення даних робіт тощо; щодо використання та/або залучення сторонніх організацій для заміни власної автогуми R22.5 в значній кількості (договори, специфікації, наряд-замовлення, рахунки-фактури, акти виконаних робіт тощо, в яких зазначено обумовлені умови використання власної автогуми при заміні їх на вантажних автомобілях, період/час виконання таких робіт, вартість виконаних послуг тощо).

Таким чином, неможливо встановити та підтвердити придатність автогуми для подальшого використання у господарській діяльності для заміни автогуми вантажним автомобілям ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН».

Відповідно до наявних в ГУ ДПС у Миколаївській області баз даних та вхідної інформації, отриманої й опрацьованої відповідно ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України проведено аналіз контрагента постачальника ТОВ "Опіта Стайл" за період квітень 2020 року на суму ПДВ 293011,60 грн. за липень 2020 року на суму ПДВ 200920,91 грн.

Відповідно до форми №20-ОПП підприємство не декларує об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність (складські, виробничі, офісні приміщення тощо).

Крім того, за даними ЄРПН не встановлено придбання послуг ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» з оренди основних фондів (офісні, складські приміщення, спецприміщення для надання послуг з ремонту автомобілів, СТО, виробничі ділянки тощо) у сторонніх організацій з метою використання у власній господарській діяльності, відсутнє придбання послуг із заміни автошини, монтаж, ремонт автомобілей, СТО тощо.

Аналізом даних ЄРПН за квітень - липень 2020 року та попередні податкові періоди не встановлено придбання ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» транспортування, оренди транспортних засобів, послуг зберігання товарів, навантажувально-розвантажувальних робіт, опалення, газо-, водопостачання, зв`язок, придбання канцелярських засобів, тощо. Відсутність таких витрат є одним із свідчень фактичної неможливості здійснення господарської діяльності даним СГ.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно по ТОВ "ОПТІМА СТАЙЛ" інформація відсутня.

Податкова звітність, яка містить інформацію щодо наявності у підприємства ТОВ "ОПТІМА СТАЙЛ" земельних ресурсів до ДПІ обліку не надавалась.

Згідно наданої податкової звітності з податку на додану вартість (ряд. 10.3 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з нульовою ставкою та/або без податку на додану вартість» ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» не декларує придбання послуг/товарів (перевезення, навантаження тощо) у неплатників ПДВ.

Даний факт свідчить про відсутність на підприємстві транспортних засобів та інших виробничих фондів, офісних, складських приміщень, наявності виробничого приміщення. СТО тощо достатніх для ефективного ведення господарської діяльності, а саме в частині придбання та реалізації автогуми для вантажних автомобілей.

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 -ДФ), наданого до ДПІ обліку. за II квартал 2020 року працювало в штаті - 1 особа (директор ОСОБА_1 ), працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб, самозайняті особи (ознака 157) - 0 осіб; за III квартал 2020 року працювало в штаті - 1 особа (директор Михальчук Ю.В.), працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб, самозайняті особи (ознака 157) - 0 осіб.

Відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації-) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма Д4):

- за квітень 2020 року (вх. від 08.05.2020 № ) працювало у штаті 1 особа, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб, кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату (крім осіб, яким у звітному періоді нараховано грошове забезпечення) - 1 особа, загальна сума нарахованої заробітної плати - 4800,00 грн;

- за липень 2020 року (вх. від 07.08.2020 № ) працювало у штаті 1 особа, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб, кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату (крім осіб, яким у звітному періоді нараховано грошове забезпечення) - 1 особа, загальна сума нарахованої заробітної плати - 4800,00 гривень.

Згідно даних ЄРПН ТОВ "ОПТІМА СТАЙЛ" не залучає сторонні організації для здійснення господарської діяльності.

Враховуючи значиний обсяг придбання та реалізації товарів підприємством, 1 особа, а саме: директор Михальчук Ю.В. не спроможна виконувати свої функціональні обов`язки без найманих осіб, залучення сторонніх організацій, тобто на підприємстві не достатньо трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності в задекларованих обсягах, в тому числі, відсутні менеджери зі збуту продукції, логісти, водії, комірники, робітники тощо, відсутні трудові ресурси, що забезпечують надходження, перевезення, навантаження/розвантаження автогуми, перевезення на склад, оприбуткування його тощо.

За даними інформації, яка міститься в базах даних контролюючого органу, ТОВ ОПТІМА СТАЙЛ" не є підприємством - виробником.

Згідно даних ЄРПН ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» декларує придбання у ТОВ "ОПТІМА СТАЙЛ" у квітні 2020 року товару «автогума R22.5» (код УКТЗЕД ) у кількості - 140 шт, у липні 2020 року товар «автогума R22.5» (код УКТЗЕД ) у кількості 96 штут.

ТОВ "ОПТІМА СТАЙЛ" згідно даних ЄРПН у квітні, липні 2020 року декларує придбання: автозапчастини, автогуму (шини) різного типу, діаметру, протектору, сезону тощо.

Згідно інформаційних баз контролюючого органу ТОВ "ОПТІМА СТАЙЛ" здійснювало зовнішньоекономічну діяльність з імпорту товарів, а саме: іграшки, кухонні приладдя, головні убори, килимки, вентилятори, килимки тощо.

Імпорт з номенклатурою товару «автогума R22.5» з кодом УКТЗЕД ТОВ "ОПТІМА СТАЙЛ" не здійснювало.

Згідно даних ЄРПН ТОВ "ОПТІМА СТАЙЛ" реєструє податкові накладні на адресу ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» 03.04.2020, 06.04.2020, 07.04.2020, 09.04.2020, товар з номенклатурою «автогума R22.5» (код УКТЗЕД ) у кількості - 140 шт.

Однак, згідно даних ЄРПН ТОВ "ОПТІМА СТАЙЛ" станом на 09.04.2020 було придбано товар з номенклатурою «автогума R22.5» (код УКТЗЕД ) у кількості - 112 шт у квітні та липні 2020 року у контрагента-постачальника ТОВ "ШИНА ТРАНССЕРВІС ().

Відповідно до наявних в ГУ ДПС у Миколаївській області баз даних та вхідної інформації отриманої й опрацьованої відповідно до ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України проведено аналіз контрагента-постачальника ТОВ"ШИНА ТРАНССЕРВІС" () перевіркою встановлено наступне.

Відповідно до форми №20-ОПП підприємство декларує об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність: тип об`єкту оподаткування - склад, податкова адреса: вул. Поштова, 34Б, с. Черкаська лозова, Дергачівський район. Харківська область.

Згідно даних ЄРПН платник податків не придбаває послуги з газо-, водопостачання, електропостачання, утилізації відходів та інших комунальних послуг.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно по ТОВ "ШИНА ТРАНССЕРВІС" інформація відсутня.

Податкова звітність, яка містить інформацію щодо наявності у підприємства ТОВ`ШИНА ТРАНССЕРВІС" земельних ресурсів до ДПІ обліку не надавалась.

Згідно наданої податкової звітності з податку на додану вартість (ряд. 10.3 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з нульовою ставкою та/або без податку на додану вартість» ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» не декларує придбання послуг/товарів (перевезення, навантаження тощо) у неплатників ПДВ.

Згідно баз даних ДПС України відсутня інформація щодо наявності на підприємстві власних/залучених транспортних засобів та інших виробничих фондів, офісних, складських приміщень, виробничих приміщень, СТО тощо, достатніх для ефективного ведення господарської діяльності, а саме в частині придбання та реалізації автогуми для вантажних автомобілей в значному обсязі, наявність достатньої кількості власних/залучених транспортних засобів (вантажних автомобілей) для здійснення перевезення автогуми від постачальників та за замовленням на адресу складу контрагентів-покупців, в тому числі на адресу ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ" в квітні, липні 2020 року.

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сточеного) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ), наданого до ДПІ обліку:

- за II квартал 2020 року (вх. від 10.07.2020 №) працювало в штаті на підприємстві - 4 особи, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб, самозайняті особи (ознака 157) - 0 осіб;

- за III квартал 2020 року (вх. від 02.10.2020 №) працювало в штаті па підприємстві - 4 особи, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб, самозайняті особи (ознака 157) - 0 осіб;

Відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма Д4):

- за квітень 2020 року (вх. від 08.05.2020 т№ ) працювало у штаті 1 особа, працювало за цивільно-правовими договорами 0 осіб, кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату/(крім осіб, якам у звітному періоді нараховано грошове забезпечення) - 4 особи, загальна сума нарахованої заробітної тати - 19050,00 грн;

- за липень 2020 року (вх. від 13.08.2020 № ) працювало у штаті І особа, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб, кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату/(крім осіб, яким у звітному періоді нараховано грошове забезпечення) - 4 особи, загальна сума нарахованої заробітної тати - 19050,00 гривень.

Згідно даних ЄРПН ТОВ "ШИНА ТРАНССЕРВІС" не залучає сторонні організації для здійснення господарської діяльності, в задекларованому обсязі.

Враховуючи значний обсяг придбання та реалізації товарів (автогуми), на підприємстві ТОВ "ШИНА ТРАНССЕРВІС" недостатня кількість працюючих для ефективного ведення господарської діяльності, а саме в частині придбання та реалізації автогуми для вантажних автомобілей в значному обсязі, що передбачає наявність значно більшої кількості працюючих, таких як водіїв, вантажників, комірників тощо.

За даними інформації, яка міститься в базах даних контролюючого органу, ТОВ "ШИНА ТРАНССЕРВІС" не є підприємством - виробником.

Згідно інформаційних баз контролюючого органу ТОВ "ШИНА ТРАНССЕРВІС" здійснювало зовнішньоекономічну діяльність з імпорту товарів, а саме: іграшки, кухонні приладдя, головні убори, килимки, вентилятори, килимки тощо.

Згідно проведеного аналізу даних ЄРПН з січня 2020 року по липень 2020 року, ТОВ"ШИНА ТРАНССЕРВІС" придбаває товар (автогума) різного діаметру, протектору, виду, сезонності тощо, однак відсутнє придбання саме товару «автогума » з кодом УКТЗЕД .

Аналізом ЄРПН встановлено схему руху ПДВ, зокрема: походження товару не відоме -> ТОВ "Шина Транссервіс" -> ТОВ "Оптіма Стайл" -> ТОВ "Трейд Ла Грейн".

Перевіряючі дійшли висновку, що по контрагенту - постачальнику ТОВ "Оптіма Стайл" не встановлено законне (легальне) джерело проходження автогуми R22.5, документально оформлених ТОВ "Оптіма Стайл" на адресу ТОВ "Трейд Ла Грейн", що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупця. Вбачається документальне оформлення безтоварних (нереальних) операцій по ланцюгу постачання з метою введення в обіг (легалізації) товарів невідомого походження.

Також, перевіряючі дійшли висновку про проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування податкового кредиту, не мають реального товарного характеру.

Перевіркою встановлено, що надані до перевірки документи є дефектними по ланцюгу постачання та не являються первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції та рух активів відповідно до вимог Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», із змінами та доповненнями (далі Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (із змінами та доповненнями), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Тому, надані до перевірки первинні документи, виписані ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» за квітень, липень 2020 року не можуть за змістом п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності, та відповідно не повинні відображатись у бухгалтерському обліку підприємства.

Отже, враховуючи зазначене вище, підприємством фактично здійснено безпідставне відображення господарської операції у бухгалтерських регістрах без відповідних підтверджуючих первинних документів, всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський обліку та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

В ході перевірки встановлені документально оформлені операції з придбання автогуми R22.5 «ОПТІМА СТАЙЛ» в квітні, липні 2020 року, які фактично безоплатно одержано з невідомого джерела.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» сформовано суму податкового кредиту за зареєстрованими податковими накладними в Єдиному реєстрі податкових накладних по взаємовідносинах із постачальником ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» за нереальними операціями з придбання товарів, які не придбавались та/або не вироблялися в обсязі, визначеному у складених документах та при неможливості їх реального постачання у зв`язку з відсутністю джерела походження, транспортування, документів щодо придатності товарів для подальшого використання, що підтверджується зібраною відповідно до ст. 72 Кодексу податковою інформацією (сукупністю об`єктивних і достатніх доказів).

Висновками акту перевірки встановлено порушення п. 198.1, п. 198.3 ст.198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» завищено податковий кредит з ПДВ за квітень, червень, липень 2020 року, обчислений з вартості придбаних товарів (автогуми R22.5) по операціях з ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ», виробництво та походження яких не підтверджено по ланцюгу постачання, на загальну суму ПДВ 493933 грн, в тому числі: за квітень 2020 року на суму ПДВ 259525 грн; за червень 2020 року на суму ПДВ 33487 грн; за липень 2020 року на суму ПДВ 200921 гривень.

Таким чином, TOB «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» порушено:

ч.1 та ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" - при складанні первинного документа (видаткової накладної або іншого документа, що містить недостовірні відомості про дії з передачі-приймання товару, платіжного доручення, що містить недостовірні дані щодо призначення платежу тощо);

ч. 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та відповідних положень (стандартів бухгалтерського обліку) - при перенесенні інформації з неправомірно складеного документа до облікових регістрів, у т.ч. при перенесенні суперечливої, недостовірної інформації;

п. 198.1, п. 198.3, ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 493933 грн за квітень, червень, липень 2020 року, в тому числі:

за квітень 2020 року на суму ПДВ 259525 грн;

за червень 2020 року на суму ПДВ 33487 грн;

за липень 2020 року на суму ПДВ 200921 гривень.

Не погодившись з висновками податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та прийнятим ГУ ДПС в Миколаївській області податковим повідомленням-рішенням від 02.04.2021 року №03, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на відсутність у ТОВ «Трейд Ла Грейн» права на формування податкового кредиту за операціями щодо придбання товару у ТОВ "Оптіма Стайл", суб`єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності правочинів, укладених з вказаними контрагентами, суд приходить до висновку про відсутність порушень позивачем п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України. Виходячи з зазначеного, а саме наявності оплати та відвантаження товару, у продавця виникли податкові зобов`язання, а у покупця право на податковий кредит на суму ПДВ.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду та відповідно п. 14.1.202 зазначеної статті продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац четвертий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції (абзац дев`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзаци чотирнадцятий-п`ятнадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п. 186.1 ст. 186 ПК України місцем постачання товарів є: а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту); б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

У відповідності до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість регулюються ПК України, ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України від 16.07.1999р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон про бухгалтерський облік).

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов`язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону "Про бухгалтерський облік, на даних бухгалтерського обліку" базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 ПК України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач та його контрагенти на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані як суб`єкти господарювання та як платники податків, відомості про них були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Видами економічної діяльності позивача є: вантажний автомобільний транспорт (основний); діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; неспеціалізована оптова торгівля; складське господарство; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Між ТОВ "Трейд Ла Грейн" та ТОВ «БУЦЕФАЛ» укладено договір оренди транспортних засобів №11/11 від 01.09.2017 року, із змінами та доповненнями.

Згідно вказаного договору ТОВ «БУЦЕФАЛ» передало у користування ТОВ "Трейд Ла Грейн" вантажні автомобілі та причепи до них.

Згідно цього договору позивач до 01.05.2020 року мав у користуванні 31 транспортний засіб.

Відповідно до укладеної додаткової угоди № 02 від 01.05.2020 року до договору оренди транспортних засобів №11/11 від 01.09.2017 року сторони змінили умови договору за яким було передано в оренду позивачу 28 вантажних транспортних засобів.

Між ТОВ Оптіма Стайл» (Продавець) та ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" (Покупець) укладено договір купівлі - продажу від 01.04.2020 року № 010420/2020.

Відповідно до п. 1 вказаного Договору, продавець зобов`язується проводити продаж (поставку) покупцю у власність товар, окремими партіями, відповідно до замовлень покупця, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати оплату на умовах цього договору. Асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначається у бухгалтерських документах продавця: рахунках-фактурі, видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України, та є невід`ємною частиною цього договору. Продавець, відповідно умов цього договору, є продавцем окремих партій товару.

Згідно п. 2 вказаного Договору, товар повинен бути поставлений покупцю в термін, погоджений в усній чи письмовій формі з продавцем, на кожну партію товару, відповідно до умов цього договору. Датою поставки (передачі) товару продавцем у власність покупця, є дата, зазначена у видатковій накладній на відпуск товару (окремої кожної партії товару). Товар вважається поставлений продавцем та переданий у власність покупцю з моменту підписання покупцем видаткових накладних, які свідчать про факт отримання товару, і не потребує підписання між сторонами цього договору будь-яких актів приймання-передачі товару у власність. Фактично оформлені видаткові накладні на відпуск товару, виписані на підставі довіреностей на одержання матеріальних цінностей (товару), відповідно до вимог діючого законодавства України є належним підтвердженням права власності покупця на товар. Умови поставки згідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотерм 2010» - СРТ - поставка товару продавцем на склад покупця за адресою, узгодженою сторонами.

Відповідно до п. 3 вказаного Договору, якість товару повинна відповідати технічним умовам (ТУ) заводу виробника та державним стандартам (ГОСТ), діючим на території України, і підтверджуватися паспортом (сертифікатом), якщо того вимагає чинне законодавство України. Якість та кількість товару, що постачається, перевіряється покупцем в момент його отримання. У випадку виявлення нестачі або пошкодження товару складається акт, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Конкретна ціна за одиницю виміру товару, що визначені у видаткових накладних, рахунках-факртурах встановлені сторонами виключно для цього договору, не поширюються на інші договори. Вартість тари, упаковки, маркування за цим договором включається в загальну суму вартості товару (п. 5 Договору).

Відповідно до п. 6 вказаного Договору, оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця зазначений у рахунку-фактурі.

Вказаний договір вважається укладений і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 цього договору, та закінчується 31.12.2020 року, але до повного виконання зобов`язань сторонами відповідно до цього договору. Дія цього договору вважається продовженою строком на один календарний рік у випадку відсутності заперечень сторін проти такого продовження строку дії цього договору, наданого іншій стороні протягом одного календарного місяця до моменту закінчення строку дії цього договору (п. 10 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що предметом вказаного договору була автогума.

Зазначений товар позивач отримав, що підтверджується видатковими накладними та самостійно транспортував його до свого складу.

В матеріалах справи міститься договір оренди нежитлового приміщення, який укладений між ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» (Орендар) та ПП «РОІЛ ПЛЮС» (Орендодавець), згідно якого орендодавець зобов`язується передати орендарю, а орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування нежитловий об`єкт, визначений у цьому договорі, а також зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату.

Також, матеріали справи містять акт приймання - передавання від 01.09.2017 року нежитлового об`єкту та бухгалтерські документи, що підтверджують розрахунки позивача з ПП «РОІЛ ПЛЮС».

Що доводів апелянта про ненадання позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних, подорожніх листів або інших документів, які підтверджують факт транспортування ТМЦ, суд зазначає наступне.

На момент проведення господарських операцій подорожні листи в Україні відмінені з 14.09.2011 року на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», та на сьогодні відсутня типова форма бланка подорожнього листа автомобіля.

Крім того, відповідно до п. 2.6. договору купівлі продажу від 01.04.2020 року №010420/2020, укладеного з ТОВ «ОПТІМА СТАЙЛ» постачання товару «Автогума R22.5» (код УКТЗЕД ) здійснюється за рахунок покупця/автотранспортом покупця в узгоджене місце/склад покупцем.

Тобто, маючи у користуванні автотранспортні засоби (сідельні тягачі з причепами) позивач самостійно забирав товар у продавця.

Таким чином, необхідності складання товарно-транспортних накладних у ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» не було.

Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції у цілому.

Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 11.09.2018 року у справах №804/4787/16, №815/6105/17 та №820/477/18.

Таким чином враховуючи, що транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, суд доходить висновку, що відсутність ТТН або наявність у них певних неточностей не може свідчити про відсутність реального характеру господарської операції.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про не підтвердження використання автогуми у діяльності позивача, з огляду на наступне.

Позивач купував автогуму окремими партіями (15 партій) впродовж 2020 року. Кількість придбаної автогуми у 2020 році складає 236 одиниць. Одночасно на 28 орендованих вантажних транспортних засобах, а це причепи, сідельні тягачі та автокран, знаходяться 204 колеса з автогумою. Зокрема, 13 причепів, які мають по 6 коліс, що разом складає 78 колеси, 13 сідельних тягачів, які мають по 6 коліс, що разом складає 78 колеси, 1 автокран, який має 10 коліс та 1 паливовіз, який має 10 коліс. Крім цього на кожний транспортний засіб має по одному запасному колесу, що разом складає 28 коліс.

Під час розгляду справи у судом першої інстанції було встановлено, що з 01.05.2020 року у позивача змінився орендований транспорт. Тому, він почав змінювати на ньому гуму у зв`язку із тим, що вона мала ознаки зношення та пошкодження. Крім цього позивач повинен був підготувати свій транспорт до початку збирання врожаю зернових та масличних культур, а також зробити запас такого витратного матеріалу, як автогума. Крім того, позивач мав у своєму користуванні територію та об`єкти нерухомості за допомогою яких зберігав цю гуму, що підтверджується договором оренди нерухомого майна укладеного між позивачем та ПП «РОІЛ ПЛЮС» від 01.09.2017 року. На орендованій території є складські приміщення в яких зберігається вказана автогума, а також інші запчастини та інструменти, які використовуються у господарській діяльності позивача.

Разом з тим, між позивачем та TOB «АВТО-МС» було укладеного договір №28/18-р на шиномонтажне обслуговування. Вказане підприємство надавало позивачу послуги з шиномонтажного обслуговування транспортних засобів, в тому числі у 2020 році, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). За домовленістю із цим підприємством автогуму, яка демонтується під час надання послуг, останній може залишити у ТОВ «АВТО-МС» для утилізації.

Так, коли виникає необхідність заміни автогуми, то водій відповідного транспортного засобу звертається до директора ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» з заявкою, в якій повідомляє кількість автогуми, яку необхідно йому видати для заміни, а також як буде проводитись заміна (самостійно чи TOB «АВТО-МС»). Вказані заявки було надані як під час перевірки так і до матеріалів адміністративної справи.

ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» до перевірки надано рахунки - фактури, а саме: №36 від 03.04.2020 року, №36 від 03.04.2020 року, №36 від 03.04.2020 року, №36 від 03.04.2020 року, № 40 від 10.04.2020 року, № 40 від 10.04.2020 року, № 40 від 10.04.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року, № 164 від 31.07.2020 року.

Також, ТОВ «ТРЕЙД ДА ГРЕЙН» до перевірки надано видаткові накладні, а саме: №№43,49 від 07.04.2020 року, №№51,52,53 від 03.04.2020 року, №54 від 06.04.2020 року, № 55 від 09.04.2020 року, №№224, 225, 226, 227, 228, 229, 230 від 31.07.2020 року.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на відсутність у видаткових накладних прізвища, ім`я, посади матеріально відповідальної особи, яка отримала зі сторони ТОВ "Трейд Ла Грейн" за довіреністю придбаний товар, з огляду на наступне.

Видаткова накладна - це первинний документ постачальника, який підтверджує факт передачі товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця.

Обов`язковими реквізитами видаткової накладної є: назва документа (форми); дата складання; назва юридичної особи, від імені якої склали документ; зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за проведення господарської операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції.

Як убачається з видаткових накладних у них міститься підпис директора товариства та печатка ТОВ "Трейд Ла Грейн".

Дійсно у видаткових накладних відсутнє прізвище, ім`я, посади матеріально відповідальної особи, яка отримала зі сторони ТОВ "Трейд Ла Грейн" за довіреністю придбаний товар.

Разом з тим, видаткові накладні були підписані директором ТОВ "Трейд Ла Грейн", а тому відсутня необхідність у видачі довіреності на ім`я директора.

Втім, відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися). Певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.05.2019 р. у справі № 826/7423/16.

Крім того, на кожне постачання товару позивачу контрагентом позивача було складено та направлено на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні, що сторонами не оспорюється.

Податкові накладні складені відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

Таким чином, перевіряючим були надані всі первинні документи - договори, специфікації до договорів, видаткові накладні, рахунки-фактури та інші документи на підтвердження господарських операцій із вказаними контрагентами. Вказані документи надані до суду.

Крім того, реальність операції з придбання товарів у контрагента додатково підтверджується використанням результатів цієї операції для цілей господарської діяльності позивача, що також підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Що стосується твердження контролюючого органу у акті щодо того, що до перевірки не було надано сертифікати та посвідчення якості на товар отриманий від контрагентів постачальників, то суд не погоджується з цим з наступних підстав.

Сертифікати якості - документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів чи реальні зміни майнового стану платника податків, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам і не є первинними документами в розумінні Закону України №996-XIV, не містять відомостей про господарську операцію.

У постанові від 16.01.2018 року по справі №820/4648/13-а Верховний Суд вказав, що відсутність сертифікатів якості на придбані товариством товари не впливає на реальність господарських операцій, за результатами яких сформовані валові витрати та податковий кредит.

Ненадання сертифікатів якості та паспортів на товар не є доказом нереальності господарських операцій, оскільки ці документи не є первинними у розумінні вимог статті 9 Закону України №996-XIV (постанова Верховного Суду від 23.10.2018 року по справі №808/849/17).

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі №804/4787/16, сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Згідно ст.662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Отже, надання документів підтверджуючих якісні характеристик товару, стосується лише правовідносин між продавцем і покупцем щодо підтвердження першим, дотримання ним умов договору, що встановлені його умовами до предмету поставки.

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного переміщення товару.

До того ж, в випадку придбання товарів постачальником виписувались видаткові та податкові накладні. Всі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо посилання відповідача на інформацію по ланцюгах постачання придбаних товарів у контрагентів позивача, суд зазначає, що доводи податкового органу щодо неможливості встановлення походження товару у ланцюгах постачання, не можуть бути покладені у провину позивачу та бути достатніми підставами для висновку про непідтвердженість тієї чи іншої господарської операції.

При цьому, позивач не наділений правом вимагати від контрагента документи, що підтверджують факт придбання останнім товару, тим більше до інших контрагентів у ланцюгу постачання, на яких відповідач вказує про підміну номенклатури товару.

Таким чином, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій, вчинених між замовником та його безпосередніми контрагентами.

Жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Так, згідно правового висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 804/2551/13-а, правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару та заявлення до бюджетного відшкодування від`ємного значення з податку на додану вартість.

За правовим висновком Верховного Суду, який викладено в постанові від 12 червня 2018 року у справі № 826/11879/13-а, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару /робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Щодо висновків перевіряючих про неможливість проведення контрагентами ланцюгу господарських операцій (відсутній транспорт, майно; відсутні дані щодо наявності основних засобів; відсутні трудові ресурси та інші), то ці висновки не можуть бути підставою для зменшення суми податкового кредиту та податкового зобов`язання з ПДВ.

Податкове законодавство не пов`язує право платника на податковий кредит з перебуванням його постачальника за юридичною адресою, з повнотою відображення постачальником у своїй податковій звітності відповідних господарських операцій, з фактичною сплатою постачальником податків до бюджету, з дотриманням ним законодавчо встановлених умов провадження господарської діяльності, в зв`язку із відсутністю в нього трудових та матеріальних ресурсів.

Відсутність персоналу, транспортних засобів, виробничо-складських приміщень не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкт господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

Посилання податкового органу на незабезпеченість контрагента у достатній кількості трудовими ресурсами, технікою (машинами та механізмами), оскільки до такого висновку податковий орган прийшов без дослідження первинних документів відповідних суб`єктів господарювання, а виключно на підставі даних, що містяться в електронних базах органів фіскальної служби, при цьому відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру (акордно-епізодична оренда чи залучення трудових ресурсів). Виконання поставок, робіт, послуг не завжди вимагає наявності власних основних фондів та транспортних засобів, значної кількості трудових ресурсів, адже звичаями ділового господарського обороту встановлені й інші можливості залучення матеріально-технічних ресурсів без реєстрації в уповноважених органах ( на умовах оренди, найму, комісії, концесії за цивільними договорами тощо). Для цього треба вивчати специфіку діяльності підприємства та безпосередньо зміст операцій контрагента, зазначеного контролюючим органом не здійснювалось.

Чинним законодавством чітко не регламентована обов`язкова кількість необхідних ресурсів для здійснення тої чи іншої діяльності. В свою чергу, податковий орган не надав пояснення стосовно того, яка кількість працюючих осіб, транспортних засобів тощо достатня для такого виду діяльності, за яким було здійснено господарські операції між позивачем та його контрагентом.

Акт перевірки не містить обставин з відповідними доказами, що господарські операції не відбулись, та відповідно не настали зміни майнового стану платника податків за результатами її здійснення.

Висновки перевіряючих про наявність порушень зі сторони позивача ґрунтуються на податковій інформації відносно контрагентів контрагента позивача щодо подання ними звітності, наявності трудових та матеріальних ресурсів.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, недостатніми є для висновків акту перевірки про порушення позивачем податкового законодавства, посилання в ньому на вказану інформацію, оскільки без дослідження виконання договорів контрагентами позивача, дослідженням та перевіркою самих контрагентів, їх первинних бухгалтерських документів, умов виконання договору, такі висновки не ґрунтуються на законодавстві і не можуть бути підставою для прийняття рішень про донарахування податкових зобов`язань позивачу.

Крім того, порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства та дисципліни складання первинних документів не може слугувати підставою для зменшення добросовісному суб`єкту господарювання суми податкового кредиту з податку на додану вартість. Факт порушення контрагентом може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платник діяв без достатньої обачливості і обережності, та йому мало бути відомо про порушення контрагента, або його діяльність спрямована на отримання податкової вигоди при операціях переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на відсутність у ТОВ «Трейд Ла Грейн» права на формування податкового кредиту за операціями щодо придбання товару у ТОВ "Оптіма Стайл", суб`єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності правочинів, укладених з вказаними контрагентами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність порушень позивачем п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України. Виходячи з зазначеного, а саме наявності оплати та відвантаження товару, у продавця виникли податкові зобов`язання, а у покупця право на податковий кредит на суму ПДВ.

В свою чергу, слід зазначити, що платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Необхідно також враховувати і практику Європейського суду з прав людини, рішення якого, згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, а також враховуючи приписи ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", є джерелом права та є обов`язковим для виконання Україною.

Так, у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява №3991/03), Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.09р. в пункті 71 зазначив, що платник податку не повинен нести відповідальності за наслідки невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також пеню. На думку суду, такі вимоги стали б надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

При цьому, відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Якщо контрагенти позивача не виконали своїх зобов`язань по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Окрім того, суд зазначає, що у разі, якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, контрагенти були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

За чинними нормами права будь-яка відповідальність, у т.ч. цивільна, податкова, фінансова носить індивідуальний характер і стосується лише винної особи, через що на позивача не може бути покладено відповідальність за невиконання або неналежне виконання контрагентами обов`язків зі своєчасності, правильності ведення бухгалтерського і податкового обліку та звітності.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того в рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

З огляду на встановлені судом обставини відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, згідно з частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Таким чином, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, Суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

01.05.2021 року між ТОВ "Трейд Ла Грейн" та адвокатом Шиловим Владиславом Юрійовичем укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 вказаного Договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе обов`язок здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За умовами цього договору клієнт не обмежує адвокат у вчиненні дій, не заборонених законом, необхідних для належного виконання цього договору.

Згідно п. 4 Договору, ціна однієї години наданих послуг (виконання дій) адвокатом становить 25 % від встановленого на 1 січня 2021 р. прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць. Окрім сплати за надані послуги, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар успіху у розмірі 1 % від суми позову в рамках справи якої винесено позитивне судове рішення на користь клієнта. Кількість наданих послуг, їх детальний опис, час витрачений адвокатом, сума до сплати та рахунок зазначаються в акті про надані послугу. Клієнт зобов`язаний сплатити суму за надані послуги (виконані дії) та гонорар успіху впродовж 3 днів з дня підписання сторонами акту про надані послуги.

На виконання умов вказаного договору 23.09.2021 року між ТОВ "Трейд Ла Грейн" та адвокатом Шиловим Владиславом Юрійовичем складено акт про надані послуги до договору про правову допомогу від 01.05.2021 року, відповідно до якого сторони підтверджують, що виконавцем були виконані наступні послуги, а саме:

- ознайомлення з актом перевірки №250/114-29-07-03/40888064 від 18.12.2020 року, додатками до нього, податковим повідомленням рішенням №03 від 02.04.2021 року. Проведення виписок з вказаних документів, аналіз розрахунків, обґрунтованості доводів та висновків, використано 1 годину, всього 547,25 грн.;

- ознайомлення та аналіз документів наданих клієнтом по господарським операціям описаним в акті перевірки №250/114-29-07-03/40888064 від 18.12.2020 року. Проведення виписок з вказаних документів, аналіз обставин та фактів, використано 1 годину, всього 547,25 грн.;

- аналіз законодавства пов`язаного з обставинами за яких звернувся клієнт, зокрема Податкового кодексу України та пов`язаних з ним підзаконних актів, КАС України тощо, використано 1 годину, всього 547,25 грн.;

- ознайомлення та аналіз судової практики в ЄДРСР, зокрема рішень Верховного Суду, Європейського суду з прав людини. Пошук судових справ з аналогічними обставинами, проведення виписок з рішень судів, аналіз підстав звернення до суду, використано 1 годину, всього 547,25 грн.;

- підготовка пояснення з додатками на 120 аркушах, копіювання, завірення додатків, направлення їх до відповідача, подання пояснення до суду 10.06.2021 року, використано 1 годину, всього 547,25 грн.;

- підготовка пояснення, направлення їх до відповідача, подання пояснення до суду 15.06.2021 року, використано 1 годину, всього 547,25 грн.;

- ознайомлення з відзивом відповідача та запереченням, використано 30 хвилин, всього 273, 62 грн.;

- участь у судовому засіданні 22.09.2021 року, використано 10 хвилин, всього 91,20 грн.

Крім того, представником позивача надано суду видатковий касовий ордер від 23.09.2021 року, згідно якого позивач сплатив адвокату Шилову Владиславу Юрійовичу 3648,00 грн.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, а також такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, тобто доведеними стороною в процесі.

В даному випадку, суд першої інстанції правомірно зауважив про безпідставність включення до суми вартості послуг на правничу допомогу вартості послуг адвоката на ознайомлення з актом перевірки №250/114-29-07-03/40888064 від 18.12.2020 року, додатками до нього, податковим повідомленням рішенням №03 від 02.04.2021 року. Проведення виписок з вказаних документів, аналіз розрахунків, обгрунтованості доводів та висновків, ознайомлення та аналіз документів наданих клієнтом по господарським операціям описаним в акті перевірки №250/114-29-07-03/40888064 від 18.12.2020 року. Проведення виписок з вказаних документів, аналіз обставин та фактів, аналіз законодавства пов`язаного з обставинами за яких звернувся клієнт, зокрема Податкового кодексу України та пов`язаних з ним підзаконних актів, КАС України тощо, ознайомлення та аналіз судової практики в ЄДРСР, зокрема рішень Верховного Суду, Європейського суду з прав людини. Пошук судових справ з аналогічними обставинами, проведення виписок з рішень судів, аналіз підстав звернення до суду, оскільки вказані дії є складовими підготовки адміністративного позову та формування додатків до нього, а тому не можуть бути кваліфіковані як окремо визначені дії з окремо визначеною вартістю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На підставі вище викладеного, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат шляхом компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розмірі 2006,57 грн.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області, - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року по справі № 400/2057/21, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 15 лютого 2022 року.

суддя-доповідач: Семенюк Г.В.
судді: Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.