Справа № 200/12424/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Справа№200/12424/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом керівника Покровської окружної прокуратури

до Селидівської міської ради

третя особа: ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року

за участю:

представника позивача: Селявкіна Г.О.,

представника відповідача: не з`явився,

третьої особи: не з`явився,

Керівник Покровської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом до Селидівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року «Про надання згоди щодо продажу земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки по АДРЕСА_1 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Покровською окружною прокуратурою під час вивчення стану додержання вимог законодавства України при розпорядженні землями територіальних громад, для вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, опрацьовано рішення сесії Селидівської міської ради, яким встановлено порушення вимог земельного законодавства при прийнятті рішення.

Наголошує, що вказане рішення відповідача, яким надано згоду щодо продажу земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 порушує право територіальної громади на користування природними об`єктами, передбачене Конституцією та Земельним кодексом України, оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0310 площею 0,0670 га знаходиться у парку, що суперечить пункту «а» частини 4 статті 83 Земельного кодексу України.

З зазначених підстав просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19 жовтня 2021 року.

19 жовтня 2021 року підготовче засідання відкладено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та зазначено, що про дату судового засідання буде повідомлено додатково.

Після виходу судді з лікарняного підготовче засідання призначено на 23 листопада 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Селидівської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 21 грудня 2021 року та витребувано у Селидівської міської ради документи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року задоволено заяву Селидівської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20 січня 2021 року.

Відповідачем надано письмовий відзив від 13.10.2021 року (а.с. 76-80). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зазначає, що відповідно до статті 128 Земельного кодексу України встановлено порядок продажу земельних ділянок комунальної власності громадянам та юридичним особам.

Відповідно вказаної норми за заявою громадянки ОСОБА_1 від 17.08.2021 року № 13 було прийнято рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року про надання згоди щодо продажу земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки по АДРЕСА_1 , оскільки законодавчо встановлених причин для відмови не було.

Зазначає, що громадянка ОСОБА_1 набула права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 згідно з рішенням міської ради від 27.11.2019 року № 7/50-1524/2, тому з ФОП ОСОБА_2 було припинено договір оренди спірної земельної ділянки, на якій ОСОБА_1 придбала у вказаного підприємця об`єкт нерухомості.

Наголошує, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, а також технічної документації із землеустрою зазначено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0310 площею 0,0670 га має цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Тому посилання прокурора на той факт, що спірна земельна ділянка є парком спростовується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано відповідь на відзив від 25.10.2021 року (а.с. 86-90). Зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_2 знаходиться в загальному користуванні (в парку відпочинку) та не може передаватись у приватну власність, тому спірне рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року суперечить вимогам частини 4 статті 83 Земельного кодексу України.

Третьою особою пояснень стосовно предмету спору не надано.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Селидівської міської ради від 24.02.2006 року № 4/50-1106 ФОП ОСОБА_2 був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:0230 площею 0,0229 га в АДРЕСА_2 із земель житлової та громадської забудови під розміщення та обслуговування торгівельного павільйону з літнім майданчиком та передана земельна ділянка в оренду строком на три роки.

На підставі зазначеного рішення між Селидівською міською радою та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі від 14.04.2006 року, який зареєстрований в Державному реєстрі земель за № 21 від 21.04.2006 року. Цільове використання земельної ділянки роздрібна торгівля та комерційні послуги.

Рішенням сесій міської ради від 22.04.2009 року № 5/50-855/2 та від 16.11.2011 року № 6/14-416/2 договір оренди землі поновлявся на нові строки.

Рішенням Селидівської міської ради від 19.12.2012 року № 6/31-789/4 ФОП ОСОБА_2 був затверджений новий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0310 в АДРЕСА_2 для обслуговування торгівельного павільйону закусочної з літнім майданчиком та ганками із земель житлової та громадської забудови комунальної власності Селидівської міської ради та передана земельна ділянка вказаному підприємцю в оренду строком на три роки. Цільове призначення ділянки 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».

На підставі рішення міської ради від 19.12.2012 року № 6/31-789/4 з ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № 48 від 21.11.2013 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 10248219 від 02.07.2015 року.

Рішенням Селидівської міської ради від 25.04.2018 року № 7/31-980/3 укладений з ФОП ОСОБА_2 договір оренди землі № 48 від 21.11.2013 року був продовжений ще на три роки.

Вказані обставини не є спірними між сторонами та доведені відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, наданих позивачем.

Громадянка ОСОБА_1 набула права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , придбану у ФОП ОСОБА_2 згідно з рішенням міської ради від 27.11.2019 року № 7/50-1524/2.

17.08.2021 року громадянкою ОСОБА_1 було подано до Селидівської міської ради заяву № 13 про надання згоди на продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення з кадастровим номером :03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_2 , надавши копії інших документів щодо придбання торгівельного павільйону з літнім майданчиком.

Рішенням одинадцятої позачергової сесії Селидівської міської ради VIII скликання прийнято рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року, яким надано згоду щодо продажу земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 та щодо проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яке позивач вважає таким, що суперечить пункту «а» частини 4 статті 83 Земельного кодексу України, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться у парку відпочинку.

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_2 з 30.09.2021 року знаходиться у приватній власності ОСОБА_1 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 44248186).

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки питання встановлення наявності чи відсутності у певної особи речових прав на земельну ділянку вирішуються в порядку цивільного чи господарського судочинства, то суд має надати оцінку спірному рішенню відповідача № 8/11-318 від 26.08.2021 року, яким надано згоду щодо продажу земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 та щодо проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп. 9,10 п. б, ч.1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Приписами частини 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 3 статті 2 Земельного кодексу України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно частини 2 статті 1 Кодексу суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Право власності на землю гарантується.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Приписами частини 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

- формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. «а» ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Як встановлено судом, громадянка ОСОБА_1 набула права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , придбану у ФОП ОСОБА_2 згідно з рішенням міської ради від 27.11.2019 року № 7/50-1524/2.

У поясненнях від 09.12.2021 року відповідач зазначив, що ОСОБА_1 правом оренди , наданим рішенням Селидівської міської ради № 7/50-1528/1 від 27.11.2019 року не скористалася, у зв`язку з чим воно було скасоване рішенням № 8/12-367 від 20.09.2021 року. Однак, хоча ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки не уклала, проте фактично користувалася земельної ділянкою без правовстановлюючих документів, тому добровільно сплатила суму нарахованих збитків, надавши відповідну роздруківку органів Державної казначейської служби України.

Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам встановлено статтею 128 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 128 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Сторонами не спростовується, що третьою особою надано заяву № 13 від 17.08.2021 року разом з необхідними документами, яку згідно з частиною 3 статті 128 цього кодексу відповідач мав розглянути в місячний строк.

Згідно з частиною п`ятої статті 128 Земельного кодексу України підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Проте, матеріалами справи не доведено таких обставин для відмови ОСОБА_1 в продажу земельної ділянки.

Позивач послався на те, що спірне рішення суперечить пункту «а» частини 4 статті 83 Земельного кодексу України, якою передбачено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

При цьому, як зазначено судом вище, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_2 , по-перше, має цільове призначення 03.07 «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», а по-друге, з 30.09.2021 року знаходиться у приватній власності ОСОБА_1 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 44248186). Тобто, спірне рішення одинадцятої позачергової сесії Селидівської міської ради VIII скликання № 8/11-318 від 26.08.2021 року, яким надано згоду щодо продажу земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 та щодо проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки по АДРЕСА_2 вичерпало себе у часі, оскільки є виконаним.

Спірне рішення міської ради № 8/11-318 від 26.08.2021 року є правовим актом індивідуальної дії, який розрахований на певне коло осіб (в даному випадку на громадянку ОСОБА_1 ) та вичерпує свою дію після здійснення відповідних дій зазначених у рішенні.

Зазначене узгоджується з нормативним визначенням індивідуального акту, наданого п. 19 ст. 4 КАС України, за яким, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7 встановлено, що ненормативні правові акти є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. До ненормативних актів належать конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, які застосовуються одноразово.

Таким чином, суд зазначає, що спірне рішення відповідача вичерпало себе у часі, оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_2 з 30.09.2021 року знаходиться у приватній власності третьої особи ОСОБА_1 , тому у позовних вимогах керівника Покровської окружної прокуратури слід відмовити.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Питання судових витрат не вирішується у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах керівника Покровської окружної прокуратури (місцезнаходження: 85302, Доненька область, м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 148, ) до Селидівської міської ради (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8, ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову: ОСОБА_1 (місце проживання зазначене в позовній заяві: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року відмовити.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 20 січня 2022 року в присутності представника позивача.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28 січня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова