Справа № 420/13741/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/13741/20
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Худика С.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представників відповідачів Лисого С.О., Алексєєнко Р.І., Сокуренко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними рішень та дій, скасування наказів, поновлення на службі в поліції та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі позивач) звернулася з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області ( далі відповідач 1), Національної поліції України ( далі відповідач 2), в якому просив :

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 07.08.2020 року № 639ДСК Про затвердження переліку змін у штатах Національної поліції в частині скорочення у штатному розписі управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області посади заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.11.2020 № 1463 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч. 1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію заступника начальника організаційно-методичного - відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області.

- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу із відрахуванням загальнообов`язкових до сплати платежів з 08.11.2020 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України із розрахунку середнього заробітку на підставі довідки про доходи від 11.01.2021 № 3, виданої ГУНП в Одеській області.

- допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ Національної поліції України від 07.08.2020 року № 639ДСК та наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.11.2020 № 1463 о/с є протиправними та належать до скасування. Позивачка вважає, що прийняття вказаних наказів стало наслідком помсти їй окремими працівниками УКР ГУНП за дії позивачки, пов`язані з оскарженням протиправних рішень та дій цих осіб, що полягали у незаконному притягненні позивачки до відповідальності. Позивачка зазначає, що пропозиція скорочення посади заступника начальника ОМВ УКР ГУНП, яку вона обіймала, обумовлена не службовою необхідністю, а саме є помстою позивачці за принципову позицію щодо захисту свої порушених прав. Позивачка зазначає, що Голова НПУ повинен був, приймаючи рішення про скорочення у штатному розписі ГУНП в Одеській області тієї чи іншої посади, переконатись, що таке рішення не тягне за собою порушення прав та інтересів поліцейських, які проходять службу на посадах, які підлягали скороченню. Позивачка зазначає, що подальше звільнення її зі служби відбулося з порушенням вимог чинного законодавства з урахуванням фактичної відсутності реорганізації та скорочення штатів. ОСОБА_1 зазначає, що жодну із посад, введених до штату ГУНП Наказом № 639ДСК, а також, інших рівнозначних посад, які були в наявності в ГУНП, у порушення вимог ст.49-2 КЗпП України, позивачці запропоновано не було. Крім того, ОСОБА_1 вказала на те, що її звільнення відбулося у вихідний день та без погодження з Одеською обласною організацією професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ, членом якої є позивач, що також є грубим порушенням діючого законодавства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 16 вересня 2021 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги аналогічні підставам обґрунтування позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, Головне управління Національної поліції в Одеській області, Національна поліція України послалися на доводи, які узгоджуються з висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , згідно з наказом ГУ НП в Одеській області від 06.11.2020 року № 1463 о/с, проходила службу в органах поліції на посаді заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області з 07.11.2020 року.

08.05.2020 року Голова НПУ І.Клименко, з метою забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, запровадження нових форм, методів оперативно-службової діяльності поліції, виявлення ризиків і попередження кримінальних правопорушень, відповідно до статті 15 Закону України Про Національну поліцію, звернувся до Міністра внутрішніх справ України А. Авакова з листом № 5603/01/12-2020 з проханням погодити створення у структурі територіальних органів поліції, зокрема в апаратах головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві у складі кримінальної поліції управлінь (відділів, секторів) захисту інтересів суспільства і держави.

Згідно з листом № 17100/1/38-2020 від 30.05.2020 року, Міністр внутрішніх справ України погодив створення у структурі територіальних органів поліції, зокрема в апаратах головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві у складі кримінальної поліції управлінь (відділів, секторів) захисту інтересів суспільства і держави.

Відповідно до Наказу НПУ від 05.06.2020 № 414, внесено зміни до наказу НПУ від 06.11.2015 № 1 Про затвердження структури Національної поліції України, а саме: підпункт 1 пункту 1 Структури територіальних органів поліції, який доповнено абзацом десятим такого змісту: управління (відділ, сектор) захисту інтересів суспільства і держави.

Відповідно до вимог зазначеного наказу, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області листом № 9/1/2ДСК від 06.08.2020 року направлено на адресу НПУ пропозиції щодо створення управління захисту інтересів суспільства і держави, в яких запропоновано, з метою організації та забезпечення публічної безпеки, охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності в межах наданих законом, відповідно до організаційно-штатних змін, скоротити 8 посад у організаційно-штатному розкладі кримінальної поліції, у т.ч. посаду заступника начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області, яку займала підполковник поліції ОСОБА_1

07.08.2020 року Національною поліцією України прийнято Наказ № 639ДСК Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції України, яким затверджено переліки змін у штатах територіальних органів поліції, у тому числі і у штатах ГУНП в Одеській області.

07.09.2020 року підполковника поліції ОСОБА_1 ознайомлено з попередженням про наступне звільнення відповідно до наказу Національної поліції України від 07.08.2020 року № 639ДСК на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ Про Національну поліцію.

Судом також встановлено, що згідно з актами про запропонування вакантних посад підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУ НП в Одеській області, посада якої скорочена, від 16.10.2020 року та від 29.10.2020 року, які підписані позивачкою 20.10.2020 року та 29.10.2020 року відповідно, позивачці двічі запропоновано ряд вакантних посад в органах і підрозділах ГУ НП в Одеській області.

Згідно з актом від 29.10.2020 року, позивачка власноруч зазначила, що нею було направлено рапорт на Голову Національної поліції України щодо скасування наказу НПУ від 07.08.2020 № 639ДСК та на даний час рішення Головою Національної поліції по суті рапорту не прийнято. У разі ж відмови Голови НПУ у скасуванні наказу НПУ від 07.08.2020 року № 639дск в частині скорочення в штатному розпису УКР ГУНП в Одеській області посади заступника начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області, з метою подальшого переміщення на іншу посаду у зв`язку із реорганізацією УКР ГУНП, ОСОБА_1 розгляне пропозиції підходящих посад, які відповідають загальним правилам відповідних посад в трудовому праві.

30.10.2020 року до Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов рапорт підполковника поліції ОСОБА_1 щодо її призначення на посаду начальника відділу розшуку злочинців і зниклих громадян та оперативно-довідкової роботи УКР ГУНП в Одеській області.

За результатами розгляду вказаного рапорту, начальник УКР ГУНП в Одеській області звернувся до начальника ГУНП в Одеській області із доповідною запискою від 06.11.2020 року, згідно з якою, вказана у рапорті підполковника поліції ОСОБА_2 посада начальника відділу розшуку злочинців і зниклих громадян та оперативно-довідкової роботи УКР ГУНІІ в Одеській області їй не пропонувалась, у зв`язку з тим, що її теперішні посадові обов`язки, досвід роботи не відповідають вищезазначеній посаді. Також, враховуючи специфіку роботи відділу розшуку злочинців і зниклих громадян та оперативно-довідкової роботи УКР ГУНП в Одеській області та в інтересах служби на посаду начальника даного відділу підібраний кандидат, призначення якого погоджено з керівництвом ГУНП, кримінальної поліції та карного розшуку, який на даний час проходить етапи призначення та погодження із ОУДВБ.

Згідно з наказом ГУНП в Одеській області від 06.11.2020 року № 1463 о/с, підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області, звільнено зі служби в поліції з 07.11.2020 року за п. 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ Про Національну поліцію (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Не погоджуючись з наказом про звільнення, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що Наказ Національної поліції України від 07.08.2020 року № 639ДСК Про затвердження переліку змін у штатах Національної поліції прийнятий Головою Національної поліції України в межах наданих законом повноважень та доказів щодо дискримінації ОСОБА_1 шляхом прийняття вказаного наказу судом не встановлено. Наказ ГУНП в Одеській області від 06.11.2020 № 1463 о/с також прийнятий правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині вимог, та відповідно, позовних вимог про поновлення та службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як похідних.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" N 580-VIII від 2 липня 2015 року (далі Закон України № 580-VII).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 580-V111 систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За приписами ч. 1ст. 58 Закону № 580-VIII призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 62 Закону № 580-VIII поліцейський у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади, зокрема, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації.

За положеннями чч. 1-2 ст. 68 Закону N 580-VIII у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції, відповідно до частини першої цієї статті.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 1 до Закону України Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні, дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні, непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні, пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Виходячи із наведених норм, для встановлення факту дискримінації необхідні порівнювані ознаки, які ставлять особу в менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами, які перебувають в аналогічному становищі.

Як було зазначено вище, позивачка просить суд скасувати наказ № 639ДСК від 07.08.2020 року, оскільки вважає, що скорочення посади, яку вона обіймала не обумовлювалося інтересами служби, а було помстою їй за принципову позицію щодо захисту своїх прав.

Разом з тим, матеріали справи не місять доказів на підтвердження факту дискримінації позивачки на службі.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2020 року до ГУНП в Одеській області надійшов наказ НПУ від 05.06.2020 року № 414 ДСК «Про внесення змін до Структури територіальних органів поліції».

Відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про Національну поліцію та з метою запровадження нових форм та методів оперативно - службової діяльності поліції, виявлення ризиків і попередження кримінальних правопорушень в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області, запроваджено утворення «управління захисту інтересів суспільства і держави» (у складі кримінальної поліції»).

Відповідно до вимог зазначеного наказу, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області підготовлені пропозиції щодо створення управління захисту інтересів суспільства і держави, в яких запропоновано, з метою організації та забезпечення публічної безпеки, охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності в межах наданих законом, відповідно до організаційно-штатних змін, скоротити 8 посад у організаційно - штатному розкладі кримінальної поліції, у т.ч. посаду заступника начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області, яку займала підполковник поліції ОСОБА_3 .

Підготовлені Головним управлінням пропозиції були направлені до Національної поліції для розгляду та прийняття рішення.

Згідно наказу НПУ від 07.08.2020 року № 639 ДСК «Про затвердження Переліку у штатах Національної поліції», скорочено 8 посад в організаційно-штатному розкладі кримінальної поліції, створений та затверджений перелік організаційно-штатного розкладу «управління захисту інтересів суспільства і держави».

Так, статтею 68 Закону України «Про Національну поліцію», визначено порядок призначення поліцейських на посади під час здійснення реорганізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

На виконання положень вказаної норми Закону, ОСОБА_1 було письмово попереджено про наступне звільнення та ознайомлено з наказом НГІУ від року № 639 ДСК. Попередження було підписано ОСОБА_1 09.07.2020 року.

У зв`язку зі скороченням посади заступника начальника організаційного- методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області керівництвом ГУНП в Одеській області двічі пропонувались підполковнику поліції ОСОБА_1 вакантні посади, у тому числі рівнозначні, від яких остання відмовилась, про що свідчать її особисті підписи.

Як вбачається з актів про запропонування вакантних посад підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області, було запропоновано перелік посад, на яких остання могла продовжувати службу в поліції, однак вперше (акт від 16.10.2020 № 9/9727. з яким Позивач ознайомилася 20.10.2020 року) підполковник поліції ОСОБА_3 відмовилась і повідомила, що з приводу подальшого проходження служби в поліції звернулась до НПУ про надання роз`яснень, очікує відповідь та одразу повідомить про своє рішення.

Вдруге (акт від 29.10.2020 № 9/9966) підполковник поліції ОСОБА_3 знову відмовилася від запропонованих посад, наголосивши при цьому, що очікує відповідь з Н1ІУ з приводу питання щодо подальшого проходження служби в поліції та відразу повідомить про своє рішення.

З даним актом від 29.10.2020 № 9/9966 ОСОБА_3 ознайомилась 29.10.2020 року та зазначила, «що нею було направлено рапорт на Голову Національної поліції України щодо скасування наказу НПУ від 07.08.2020 № 369 ДСК та на даний час рішення Головою Національної поліції по суті її рапорту не прийнято.У разі ж відмови Голови НПУ у скасуванні наказу НПУ від 07.08.2020 року № 639 ДСК в частині скорочення в штатному розпису УКР ГУНП в Одеській області посади заступника начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області, з метою подальшого переміщення на іншу посаду у зв`язку із реорганізацією УКР ГУНП, ОСОБА_1 розгляне пропозиції підходящих посад, які відповідають загальним правилам відповідних посад в трудовому праві».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадовими особами ГУНП в Одеській області були здійснені усі необхідні дії для забезпечення законних прав та інтересів ОСОБА_1 , діючи при цьому на підставі чинного законодавства у межах компетенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Тобто, ОСОБА_1 , відмовляючись від запропонованих їй посад, виявила небажання в подальшому продовжувати службу в органах поліції.

Так, враховуючи відмову ОСОБА_1 від запропонованих посад, на виконання положень Закону наказом ГУНП від 06.11.2020 року № 1463 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національної поліції» у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Одним із доводів апеляційної скарги було посилання Позивача на лист Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України від 05.11.2020 року № 87 щодо відсутності погодження звільнення з профспілкою, що є також грубим порушенням діючого законодавства.

Однак, як вбачається зі змісту вказаного листа, Голова Одеської обласної організації ПАП ОВС України ОСОБА_4 зазначає, що «відповідно до ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець зобов 'язаний погоджувати звільнення працівників через скорочення. Таке погодження з профспілкою не проводилось, так як звільнення працівників не передбачено. Ваша посада заступника начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області підпадає під скорочення, так як такої посади згідно нового штатного розкладу в подальшому не передбачено. Згідно законодавства України Вам повинні запропонувати на вибір декілька вакантних посад. У разі Вашої відмови від запропонованих посад Вас можуть звільнити згідно п. 4 cm. 77 Закону України «Про Національну поліцію», так як Ви підписали повідомлення про подальше можливе звільнення.»

Тобто, з зазначеного листа Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України від 05.11.2020 року № 87 не вбачається посилань на порушення Головним управлінням діючого законодавства, та попереджено ОСОБА_1 про можливе звільнення у разі відмови від запропонованих посад.

Щодо посилань апелянта на не обгрунтування Головним управлінням, зокрема правових підстав щодо скорочення 8 посад УКР ГУНП в Одеській області, слід зазначити про таке.

Як вже зазначалося, 07.06.2020 року до ГУНП в Одеській області надійшов наказ НПУ від 05.06.2020 року № 414 ДСК «Про внесення змін до Структури територіальних органів поліції», який за своєю суттю і був підставою для підготовки ГУНГІ в Одеській області пропозицій щодо створення управління захисту інтересів суспільства і держави, в яких за рішенням керівництва запропоновано, з метою організації та забезпечення публічної безпеки, охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності в межах наданих законом, відповідно до організаційно-штатних змін, скоротити 8 посад у організаційно - штатному розкладі кримінальної поліції.

Зазначені пропозиції були направлені до Національної поліції України для розгляду.

Згідно наказу НПУ від 07.08.2020 року № 639 ДСК «Про затвердження Переліку у штатах Національної поліції», скорочено 8 посад в організаційно-штатному розкладі кримінальної поліції, створений та затверджений перелік організаційно-штатного розкладу «управління захисту інтересів суспільства і держави».

Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України Про Національну поліцію, штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Частиною четвертою статті 15 Закону України Про Національну поліцію визначено, що структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції з погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Наведені правові норми визначають право голови Національної поліції України змінювати як структуру так і штат територіальних органів поліції.

Таким чином, рішення щодо внесення змін до структури територіальних підрозділів Національної поліції керівник здійснює на власний розсуд, в межах наданих йому дискреційних повноважень.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що ані з боку Національної поліції України, ані з боку ГУНП в Одеській області не вбачається порушень законодавства щодо видання спірних наказів.

Щодо посилань Позивача на наказ НПУ від 19.02.2021 № 136 в частині переліку змін у штатному розписі ГУНП в Одеській області та введенням до штату ОМВ УКР ГУНП посади оперуповноваженого, колегія суддів зазначає, що по-перше, зазначений наказ не є предметом спору у даній справі, та звертає увагу, що даний наказ був виданий Національною поліцією України вже після обставин, які передували скороченню ОСОБА_1 , яке відбулося на підставі наказу НПУ № 639 ДСК, внаслідок чого не повинен підлягати правовій оцінці в межах розгляду даної справи; по-друге, до штату ОМВ УКР ГУНП в Одеській області було введено посаду оперуповноваженого, а не заступника начальника - посади, яку було скорочено та яку обіймала ОСОБА_3 до звільнення, внаслідок чого проведення порівнянь, аналогій та тверджень щодо введення нової посади колегія суддів вважає недоцільним.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що усі запропоновані до скорочення посади були вакантними, крім посади заступника начальника ОМВ УКР ГУНП, то вони спростовуються тим, що, як вбачається з матеріалів справи, було скорочено не лише посади у складі кримінальної поліції, а й інші посади в організаційно-штатному розкладі інших підпорядкованих ГУНП підрозділах, та вказані дії не суперечать чинному законодавству, яке регулює внесення змін до структурних підрозділів ГУНП. Крім того, сам по собі факт наявності вакантної посади не виключає можливості її скорочення.

В обгрунтування необхідності скорочення посад при введені до штатного розкладу ГУНП в Одеській області нових посад, Відповідач обгрунтовано зазначив, що неможливо введення нових посад з виходом за межі наявного штатного розкладу, тобто у разі створення нового структурного підрозділу відбувається внаслідок скорочення вже наявних посад, для приведення штатного розкладу у відповідність із наявними рамками посад.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що керівництвом ГУНП самостійно в межах своїх дискреційних повноважень визначалися посади, які підлягають скороченню, при цьому ураховуючи посадові інструкції по кожній посаді, вплив діяльності посади на відповідну службу та ризики скорочення саме цієї посади.

Крім того, слід зазначити, що при обгрунтуванні своєї правової позиції, Позивач, посилається на начебто упереджене ставлення до неї окремих посадових осіб ГУНП не надаючи при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження таких доводів, зокрема, наводячи дані обгрунтування, ОСОБА_1 посилається на проведення відносно неї службового розслідування на підставі наказу ГУНП в Одеській області № 926 від 16.04.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини проведення службового розслідування розглядалися у судовому порядку та були предметом спору у іншій справі (справа № 420/7540/20 - головуючий суддя Завальнюк І.В.), а тому не можуть бути предметом доказування у даній справі.

Предмет розгляду даної справи - звільнення з публічної служби у зв`язку із проведенням організаційно-штатних змін в структурі ГУНП та скороченням посади ОСОБА_1 .

Проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 та скорочення посади, на якій перебувала остання на підставі наказу НПУ № 639 ДСК не має причинно-наслідкового зв`язку між собою.

Щодо твердження ОСОБА_1 стосовно того, що з тексту наказу НПУ від 06.06.2020 року № 414 будь-яких реорганізацій чи скорочення штатів у зв`язку із виданням цього наказу не передбачалось, при цьому те, що у складі територіальних органів поліції вводилося до штату додатковий підроздіч, свідчить, що наказом №414 штати територіальних органів поліції навпаки розширювались, колегія суддів зазначає про таке.

Так, дійсно, зазначеним наказом НПУ № 414 було внесено зміни до наказу НПУ № 1 від 06.11.2015 року шляхом доповнення новим абзацом такого змісту: «управління (відділ, сектор) захисту інтересів суспільства і держави (у складі кримінальної поліції). Тобто, Національна поліція зазначеним наказом повідомила територіальні підрозділи поліції про необхідність введення до штату нового структурного підрозділу в апаратах ГУНП та необхідність розроблення пропозицій відповідного органу щодо введення в штат нових посад та необхідності скорочення інших, за для укомплектування штату ГУНП в необхідній кількості посад, які не можуть виходити поза меж наявних кількостей посад у штатному розкладі.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на положення статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема на абзац 4 п. 2 ч. 1, яка передбачає, що переміщення поліцейських здійснюється у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації та на абз. 2 п. З ч. 1 статті, якою передбачено, що переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Однак, слід звернути увагу, що ОСОБА_1 , пропонувався перелік посад, у тому числі і рівнозначних, а тому твердження Позивача щодо відсутності серед запропонованих їй посад - рівнозначних та не відносилися до керівного складу - спростовуються.

Так, умову визнання посади поліцейського нерівнозначною визначено ч. 2 ст. 65 Закону України № 580-УІІІ, відповідно до якої посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції.

Наказом Національної поліції України № 142 від 04.12.2015 року затверджено Перелік посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних граничних спеціальних звань», відповідно до якого посада заступника начальника організаційного-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області має граничне звання за посадою «майор поліції».

Серед посад, які були запропоновані ОСОБА_1 є наступні: старший інспектор з особливих доручень управління вибухо-технічної служби ГУНП, старший інспектор з особливих доручень відділу дізнання ГУНП - граничне звання по вказаним посадам «майор поліції». Таким чином, враховуючи положення Закону України «Про Національну поліцію» та наказу НПУ № 142 посада, яку обіймала ОСОБА_3 до скорочення, а саме: заступник начальника організаційного-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області та посади, які були запропоновані Позивачу - старший інспектор з особливих доручень управління вибухо-технічної служби ГУНП, старший інспектор з особливих доручень відділу дізнання ГУНП, є рівнозначними.

Вказаний факт спростовує відповідні тези Позивача щодо нерівнозначності посад, які останній було запропоновано для можливості подальшого проходження служби в поліції.

У зв`язку зі скороченням посади заступника начальника організаційного- методичного віллілу УКР ГУНП в Одеській області керівництвом ГУНП в Одеській області двічі пропонувались підполковнику поліції ОСОБА_5 вакантні посади, у тому числі рівнозначні, від яких остання відмовилась, про що свідчать її особисті підписи.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Згідно листа УКЗ від 15.07.2021 року № 9/5955 станом на 07 листопада 2020 року рівнозначні вакантні посади у організаційно-методрчному відділі УКР ГУНП були відсутні.

Вакантними станом на 07 листопада 2020 року в УКР ГУНП значились вакантними такі рівнозначні посади керівного складу, а саме: начальник відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами УКР ГУНП; заступник начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами УКР ГУНП: начальник відділу розшуку злочинців і зниклих громадян та оперативно-довідкової роботи УКР ГУНП.

Однак, станом на 07 листопада 2020 року на зазначені вище посади керівництвом ГУНП в Одеській області вже були погоджені кандидатури співробітників та тривав повний збір матеріалів на призначення.

Тобто, станом на вказаний момент, Головним управлінням вже не могло бути запропоновано вказані посади ОСОБА_1 , оскільки кандидати вже були підібрані та погоджені керівництвом ГУНП.

Більш того, керівник при прийнятті рішення щодо призначення або не призначення на посаду особи діє у межах наданих йому дискреційних повноважень, тобто в даному випадку керівник ГУНП в Одеській області на власний розсуд - за внутрішнім переконанням - оцінює особу, яка претендує на зайняття посади, враховуючи при цьому супутні характеристики, чи компетентна особа для зайняття відповідної посади, можливість призначення такої особи на бажану посаду тощо.

Таким чином, ОСОБА_1 було запропоновано перелік посад, в тому числі рівнозначних посаді, яку вона обіймала до скорочення відповідної посади, однак остання відмовилась від запропонованих посад, що було висвітлено у актах про відмову.

З матеріалів справи також вбачається, що 30.10.2020 року до Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов рапорт підполковника поліції ОСОБА_6 , щодо її призначення на посаду начальника відділу розшуку злочинців і зниклих громадян та оперативно - довідникової роботи УКР ГУНП в Одеській області, у зв`язку із скороченням у штатному розписі УКР ГУНП в Одеській області посади заступника начальника організаційно - методичного відділу УКР ГУНП, яку обіймала підполковник поліції ОСОБА_3 .

За результатами розгляду вказаного рапорту було підготовлено доповідну записку від 06.11.2020 року № 2/1-7082, з якої вбачається, зокрема, що у зв`язку зі скороченням посади заступника начальника організаційного-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області керівництвом ГУНП в Одеській області двічі пропонувались підполковнику поліції ОСОБА_5 вакантні посади, у тому числі рівнозначні, від яких остання відмовилась, про що свідчать її особисті підписи.

Вказана у рапорті підполковника поліції ОСОБА_6 посада начальника відділу розшуку злочинців і зниклих громадян та оперативно-довідкової роботи УКР ГУНП в Одеській області їй не пропонувалась, у зв`язку з тим, що її теперішні посадові обов`язки, досвід роботи не відповідають вище зазначеній посаді. Також, враховуючи специфіку роботи відділу розшуку злочинців і зниклих громадян та оперативно-довідкової роботи УКР ГУНІІ в Одеській області та в інтересах служби на посаду начальника даного відділу підібраний кандидат, призначення якого погоджено з керівництвом ГУНП кримінальної поліції та карного розшуку, який на даний час проходить етапи призначення та погодження із ОУДВБ.

На підставі вище викладеного рапорт підполковника поліції ОСОБА_7 щодо призначення на посаду начальника відділу розшуку злочинців і зниклих громадян та оперативно-довідкової роботи УКР ГУНП в Одеській області, було залишено без задоволення.

Щодо посилання апелянта на те, що субота та неділя є неробочими днями, водночас її звільнено у суботу 07.11.2020, тобто у неробочий день, слід зазначити, що Законом України «Про Національну поліцію» чітко встановлений двомісячний строк для видання наказу про звільнення поліцейського, у разі не призначення його на іншу посаду (ч. 3 ст. 68 Закону «Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону»).

Попередження про наступне звільнення було підписано ОСОБА_1 07.09.2020 року, таким чином, наказ ГУНП від 06.11.2020 року №1463 о/с, яким звільнено підполковника поліції ОСОБА_1 з 07 листопада 2020 року було видано на законних підставах з дотриманням положень Закону.

Більш того, жоден нормативно-правовий акт не забороняє звільнення особи у вихідний день, зокрема, враховуючи той факт, що наказ про звільнення був виданий у п`ятницю. - у робочий день, відповідно до Правил внутрішнього розпорядку ГУНП. затвердженого наказом ГУНП № 3705 від 29.10.2018 року, на який посилається ОСОБА_1 .

Крім того, в силу положень ч. 4 ст. 68 Закону перебування поліцейського, посада якого скорочена, на лікарняному, у відрядженні чи у відпустці не є перешкодою для його призначення на іншу посаду або звільнення зі служби в поліції відповідно до положень цієї статті, внаслідок чого з боку ГУНП порушень щодо звільнення ОСОБА_1 під час перебування на лікарняному не вбачається.

Тобто, після закінчення двохмісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції, ГУНП в Одеській області було зобов`язане звільнити позивачку зі служби, з урахуванням того, що вона відмовилася від запропонованих вакантних посад.

Решта доводів апеляційної скарги є несуттєвими, правомірність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що наказ ГУНП в Одеській області від 06.11.2020 № 1463 о/с прийнятий правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині вимог, та відповідно, позовних вимог про поновлення та службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як похідних.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися.

Водночас, оскільки на суд покладено обов`язок здійснювати правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Законів України «Про судоустрій і статус суддів» у редакціях від 07 липня 2010 року та 02 червня 2016 року), зазначений обов`язок суду полягає в закладенні у свої мотиви відповідної аргументації з дотриманням принципів верховенства права.

Колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції встановлено в повній мірі фактичні обставини справи, та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів, наведених позивачем, у зв`язку з чим, наявні підстави вважати, що обставини справи встановлено повно та правильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст.315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про скасування наказів, поновлення на службі в поліції та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14.02.2022р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.