Справа № 300/5025/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 300/5025/21 пров. № А/857/18667/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Кухтей Р.В., Судової Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року, прийняту суддею Микитюком Р.В. у місті Івано - Франківську у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Приватні інвестиції», стягувач АТ «Кредобанк», боржник ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні у виконавчому написі №1161 приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., вчиненого 15.02.2021 року,-

встановив:

ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» (заявник) звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у виконавчому написі №1161 приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., вчиненого 15.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні у виконавчому написі нотаріуса №1161 від 15.02.2021 відмовлено. Роз`яснено заявнику, що розгляд вказаної заяви віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Суд виходив з того, що оскільки Івано-Франківський окружний адміністративний суд не здійснював розгляд справи, як суд першої інстанції, то і не наділений компетенцією щодо розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні у виконавчому написі.

Суд вважає необхідним роз`яснити, що з 15 грудня 2017 року розгляд питання про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса врегульовано статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Щодо посилань заявника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 по справі №826/7941/17, суд зазначив, що у даній справі не розглядалось питання про застосування у даному питанні частини 2 статті 446 ЦПК України (в редакції, яка є чинною з 15 грудня 2017), згідно якої процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Шелінською Ю.А. відкрито виконавче провадження №64698184. Наразі здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого провадження.

Оскільки відбувся перехід прав та обов`язків як кредитора від АТ «Кредобанк» до ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» (правонаступника стягувача), то фактично наявні підстави для процесуального правонаступництва , оскільки без заміни стягувача, задоволення вимог нового кредитора в межах виконавчого провадження є неможливим.

Звертає увагу суду на те, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів Законом України «Про виконавче провадження» покладено саме на адміністративні суди, а отже, питання про заміну сторони виконавчого провадження під час виконання рішень таких органів також належить здійснювати в порядку адміністративного судочинства.

Зазначене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.01.2019 у справі №826/7941/17, та в постановах Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №822/1659/18 та від 26.02.2020 у справі №826/7981/17.

У подібних за змістом правовідносинах, а саме: у постановах від 22.07.2019 у справі №822/1659/18, від 26.02.2020 у справі №826/7981/17 та від 09.04.2020 у справі №641/5987/18 Верховний Суд також застосував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, вказуючи, що заміна сторони у відкритому виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою задовольнити заяву.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду, тому в силу приписів ч.2 ст.312 КАС України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 4 ст.379 КАС України визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі заміною сторони виконавчого провадження, суд у контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 у справі № 826/7941/17 зазначила:

«Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.

Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 181 КАС України (ст. 287 КАС України у чинній редакції).

Отже нормами ЦПК України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 264 КАС України (в даний час ст.379 КАС України), беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства».

Така ж позиція висловлена й у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 у справі № 822/1659/18.

Однак, при вирішенні цієї справи судом першої інстанції не було належним чином взято до уваги зазначені висновки Верховного Суду.

Твердження суду першої інстанції про те, що суд не бере до уваги посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17, колегія суддів вважає помилковими з огляду на те, що у справі, яка розглядається, відсутні будь-які судові рішення. Поряд з цим, питання заміни сторони виконавчого провадження виникло на підставі рішення іншого органу, а саме на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Отже, колегія суддів вважає, що питання стосовно заміни сторони виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Зазначене також підтверджується усталеною судовою практикою, згідно якої заява про заміну сторони виконавчого провадження подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, не розглядається в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства (постанови Верховного Суду від 22 грудня 2020 у справі № 640/15952/19, від 11 серпня 2021 у справі № 372/715/21).

25.06.2021 між АТ «Кредобанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1. Отже, заявник набув статусу кредитора у таких кредитних зобов`язаннях.

Відтак, після вчинення виконавчого напису нотаріуса на примусове стягнення заборгованості та відкриття на його підставі виконавчого провадження, саме ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» є належним стягувачем у такому виконавчому провадженні.

За таких умов, заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанні виконавчого напису № 1161 від 15.02.2021 року, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. слід задовольнити та замінити стягувача акціонерне товариства «Кредобанк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Зважаючи на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, прийняти постанову, якою заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 300/5025/21 скасувати та прийняти постанову, якою заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Приватні інвестиції» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити у виконавчому провадженні по виконанні виконавчого напису № 1161 від 15.02.2021 року, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. стягувача акціонерного товариства «Кредобанк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 14.02.2022 року.