Справа № 672/1274/21
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 672/1274/21

Головуючий у 1-й інстанції: Федорук І.М.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

09 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Городоцького районного суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просила скасувати постанову від 18.09.2021 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що здійснила виклик поліції у зв`язку з вчиненням насильства в сім`ї ОСОБА_2

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2022 року адміністративний позов задоволено.

2.1. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 424401 від 18.09.2021, винесену інспектором ВПД № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Чорним С.У., про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, скасовано. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП, закрити.

2.2. Стягнуто з за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Хмельницькій області на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

4. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскаржувана постанова була винесена стосовно позивача за здійснення двох дзвінків, оскільки повідомлена позивачем інформація є завідомо неправдивою.

5. При цьому відповідач вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги докази, що надавалися представником відповідача, а саме відеозапис, а також те, що поліцейський, будучи суб`єктом владних повноважень, виявив адміністративне правопорушення та оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням.

6. Вважає, що твердження суду першої інстанції відносно відсутності доказів є хибним, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.09.2021 інспектором ВПД № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Чорним С.У. ухвалено постанову серії ЕГА № 424401, відповідно до якої ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме: декілька разів телефонувала на лінію 102 та повідомила неправдиву інформацію. Згідно даної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн.

8. Разом з тим, позивачка в судовому засіданні пояснила, що 18.09.2021 р. зателефонувала на лінію « 102» з метою захисту своїх прав, а також прав членів своєї сім`ї від неправомірних дій чоловіка ОСОБА_2 , котрий поводив себе агресивно, ображав, переслідував з метою нанесення ударів металевою решіткою.

9. Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 підтвердила вказані обставини.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Положеннями вимог частини 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

12. Згідно частини 1 статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

13. Статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

14. Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

15. Частиною 1 статті 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

16. Згідно статті 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

17. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського ніби то для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.

18. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

19. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі.

20. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

21. Положеннями статті 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

22. За змістом 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

23. Відповідно до статті 8 цього Закону поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

24. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

26. Так, зі змісту постанови судом встановлено, що суть правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції та повідомила про факт якого насправді не було.

27. При цьому, у апеляційній скарзі ГУНП в Хмельницькій області зазначає, що оскаржувана постанова винесена стосовно позивача по факту здійснення ним двох останніх дзвінків на спецлінію " 102", та повідомила неправдиву інформацію, а саме що її чоловік поводиться неадекватно.

28. Проте, оскаржувана постанова містить лише загальний опис, без зазначення, яке конкретно повідомлення позивача є неправдивим, а також матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було викликано поліцію знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

29. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом у справі не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача, тому винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю відповідно до ст.286 КАС України.

30. Щодо доводів апелянта про невірний розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

31. Згідно правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (оприлюднено 28.04.2020) по справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для врахування в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2 5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Відтак, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

32. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року складає 2270 грн.

33. Тобто, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви складає 454 грн.

34. Тому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача в частині розподілу судових витрат, та вважає, що сума, яка підлягає стягненню складає 454 грн.

35. Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції .

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

36. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

37. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

38. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

39. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

40. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

41. У силу п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

42. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

43. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права під час визначення розміру судового збору, що підлягає відшкодуванню, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру судового збору. В решті рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2022 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

" Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Хмельницькій області на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.".

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.