Справа № 480/10373/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелети С.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб адміністративну справу №480/5835/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі по тексту - відповідач), в якій просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період із 03.04.2020 по 18.08.2021 (день фактичного розрахунку).
Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якій проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні. Зазначає, що на момент звільнення позивача зі служби Військова частина не мала належних бюджетних призначень на закупівлю речового майна. Крім того, відповідач зазначив, що сума середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільнені, нарахована та виплачена позивачу згідно рішення суду від 19.11.2020 по справі №480/5835/20. Таким чином позивач повторно звертається до суду із вимогами щодо застосування відповідальності, передбаченої ст. 116,117 КЗПП України.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін. Також судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03.04.2020 року № 69, прапорщика ОСОБА_1 (Г-022655), який здав справи і обов`язки начальника продовольчого складу господарчого взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення та звільненого відповідно до підпункту „а пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу з військової служби наказом командувача Національної гвардії України від 06.03.2020 №43 о/с у запас у зв`язку із закінченням строку контракту 5 квітня 2020 року було виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Крім того, в межах справи №480/5835/20 судом було вирішено питання відповідальності згідно ст.ст. 116- 117 КЗпП України відповідача за несвоєчасний розрахунок при звільненні в частині виплати суми компенсації за речове майно.
Так, щодо вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період із 03.04.2020 по день ухвалення судового рішення, суд в рішенні від 19.11.2020 по справі № 480/5835/20 зазначив, що питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України. Строки проведення розрахунку при звільненні та відповідальність за недотримання таких строків визначені статтями 116 та 117 Кодексу законів про працю України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено статтею 117 КЗпП України, згідно з приписами якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спор.
Відтак, враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює грошове забезпечення військовослужбовців, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд в межах справи №480/5835/20 застосував норми статті 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення з військової служби.
Крім того, в межах справи №480/5835/20 судом встановлено, що позивач просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 03 квітня 2020 року по день ухвалення судового рішення у справі. При цьому відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03.04.2020 року № 69, з позивачем припинено контракт про проходження військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, у зв`язку із закінченням строку контракту 05.04.2020 року. Тобто позивача було звільнено з військової служби 05.04.2020 року.
В межах даної справи позивач повторно безпідставно заявляє вимоги щодо нарахування суми середнього заробітку з 03.04.2020, що не відповідає даті звільнення позивача зі служби.
Судом при розгляді даної справи враховується, що судом в межах розгляду справи №480/5835/20 було застосовано принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у відповідності до статті 117 Кодексу законів про працю України. При визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку суд вважав за необхідне враховувати розмір середнього заробітку позивача, факт наявності спору між позивачем та відповідачем щодо права отримання коштів при звільненні, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, ступінь вини відповідача та інших обставин справи.
Враховуючи принцип справедливості та співмірності, та те, що судом було частково задоволено позовні вимоги позивача, судом в межах справи №480/5835/20 було стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 12 462,00 грн., що відповідає розміру грошової компенсації за не отримане під час проходження військової служби речового майна.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги визнаються судом неправомірними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні з 03.04.2020 по 18.08.2021 відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя С.М. Гелета