Справа № 160/13839/21
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 160/13839/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 року в адміністративній справі №160/13839/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІСТОН" до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МОРІСТОН" звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати:

-рішення про коригування митної вартості товарів № UA110140/2021/000025/1 від 02.08.2021;

-картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110140/2021/00137 від 02.08.2021.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що посилання митного органу на розбіжності та неможливість застосування основного методу визначення митної вартості не відповідають дійсності та вказуються на свідоме небажання митного органу виконувати свої функції. Зауважено, що надані позивачем документи у своїй сукупності підтверджують заявлену митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІСТОН" було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів UA110140/2021/000025/1 від 02.08.2021.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110140/2021/00137.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що надані до митного оформлення товарів документи не підтверджують всіх складових митної вартості товару. Зауважено, що спірні рішення прийнято останнім на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, 01.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Морістон» (Україна, покупець) та Джіангмент Хуаясянг Індастріал Ко., Лтд (Китай, продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № JMHX/MR-2020 на поставку в Україну товарів в асортименті згідно з інвойсами на кожну поставку.

Компанія Джіангмент Хуаясянг Індастріал Ко., Лтд є виробником товару, про що зазначено у пункту 1.3. контракту.

Пунктом 2.1. контракту встановлено, що ціна на товар встановлюється в дол. США і вказується в інвойсах на кожну окрему партію товару.

07.06.2021 сторони уклали комерційний інвойс № SB210607 до контракту на поставку електрочайника PICOLA PEK-01 у кількості 3816 штук та електрочайника HILTON HEK-200 у кількості 3732 штуки, умови поставки DAP Дніпро (Україна), країна походження Китай, оплата: протягом 180 днів після поставки партії товару, загальна кількість 7548 штук, загальна вартість 4715,40 дол. США

10.06.2020 складено коносамент № UTRUST21060209 для оформлення морського перевезення товару від продавця покупцю (629 картонних пакувань), контейнер № DFSU6066138, судно JIN LONG 35/277S порт завантаження Джіангмент, Китай порт доставки Одеса, Україна. Фрахт передплачено.

Згідно з експортною митною декларацією Китайської Народної республіки № 11523597 від 10.06.2021: відправник Джіангмент Хуаясянг Індастріал Ко; одержувач ТОВ «Морістон»; митний пост Шекоу; вид транспорту морський; судно і номер рейсу: JIN LONG 36/277S; коносамент № UTRUST21060209; контракт №JMHX/MR-2020; країна прибуття Україна; порт відправлення з країни Шекоу; кількість місць 629; умови поставки С&F; доставка 502/1300/3; вартість, додаткові витрати не заповнено; номер контейнера № DFSU6066138; країна походження Китай; країна призначення Україна; опис товару:

1)електрочайник PICOLA PEK-01, кількість 3816 штук, ціна за одиницю 0,60 дол. США, сума 2289,60 дол. США;

2)електрочайник HILTON HEK-200, кількість 3732 штук, ціна за одиницю 0,65 дол. США, сума 2425,80 дол. США.

02.08.2021 до митного поста «Дніпро-Лівобережний» Дніпровської митниці Держмитслужби ТОВ «Морістон» була подана електронна митна декларація типу ІМ 40 ДЕ, якій присвоєно № UА110140/2021/008512 для митного оформлення товару 1 - електрочайники побутові:

-мод. РЕК-01 3816 шт., (потужність 1500 Вт, об`єм 1,8 л), торгівельна марка: PICOLA;

-мод. НЕК-2020 3732 шт., (потужність 1500 Вт, об`єм 2,8 л), торгівельна марка: HILTON;

-виробник Джіангмент Хуаясянг Індастріал Ко., Лтд, Китай; країна виробництва: Китай; місць 629.

У графі 22 МД заявлена загальна сума за рахунком 4715,40 дол. США, курс валюти 26,82, у графі 12 відомості про вартість товару 126451,94 грн.

02.08.2021 Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято оскаржуване рішення № UA110140/2021/000025/1 про коригування митної вартості товарів, пред`явлених для митного оформлення, яким визначено митну вартість товарів.

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості, Дніпровською митницею Держмитслужби сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110140/2021/000137.

Не погодившись з правомірністю прийняття наведених рішень, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав усі наявні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а недоліки на які посилається Митниця не перешкоджали визначенню митної вартості товарів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем спірних рішень про коригування митної вартості були висновки про те, що:

- відповідно до пункту 4.3 контракту № JMHX/MR від 01.06.2021 оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад покупця в Україні, і це зазначається в інвойсі на конкретну партію товару. У комерційному рахунку № SB210607 від 01.06.2021 зазначено, що умови оплати: 180 днів після отримання партії товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ;

- наданий до митного оформлення переклад інвойсу SB10607 від 07.06.2021 містить печатку продавця, що не передбачено умовами контракту та не відповідає вимогам щодо перекладу товаротранспортних документів. У наданому рахунку SB10607 від 07.06.2021 відсутні відомості про торгівельну марку, заявлену декларантом у електронному інвойсі ЕМД. Заявлений у електронному інвойсі МД виробник товару також не зазначений у інвойсі SB10607 від 07.06.2021. Зазначені відомості не підтверджені документально та відсутні у товаросупровідних документах (контракт, інвойс, прайс, комерційна пропозиція);

- у морському коносаменті UTRUST21060209 від 10.06.2021 назва товару, що імпортується, не відповідає заявленим товарам в ЕМД та ТСД. У графі 21 ЕМД декларантом заявлено морське судно CMA CGM TANYA, що не відповідає відомостям морського коносаменту UTRUST21060209 від 10.06.2021 від 10.06.2021 JIN LONG, що може свідчити про перевантаження товару та пов`язані з цим витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи, що є складовими митної вартості, а також наявність додаткових транспортних документів, що відображають факт перевантаження товару з одного морського судна на інше, та які не були надані до митного оформлення. Враховуючи наявність перевантаження, можлива наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не були надані до митного оформлення у порушення статті 335 МК України;

- всупереч вимогам Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа (наказ Мінфіну від 30.05.2021 № 651) у графі 31 ЕМД не зазначені технічні характеристики та параметри чайників, які містяться у комерційній пропозиції (потужність, об`єм). Документ, що містить відомості про якісні характеристики товару, які мають вплив на його вартість, до митного оформлення не надано;

- відповідно до пункту 6.3 наданого до митного оформлення контракту, продавець гарантує якість товару протягом 12 місяців з дня здійснення поставки за умови його нормального експлуатування. При виявленні дефектів протягом зазначеного терміну, не є наслідком неправильної експлуатації, під технічним контролем і за погодженням сторін після процедури сервісного обслуговування, організованого продавцем, продавець зобов`язується компенсувати їх вартість покупцеві. Вказаний документ, що містить відомості про якісні характеристики та мають вплив на його вартість, до митного оформлення не надано;

- у графі 44 ЕМД декларантом заявлено характер угоди-контракт з виробником (4104). У відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» код документа 4104 це зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN;

- згідно інвойсу SB210607 від 07.06.2021 комерційні умови поставки заявленого товару DАP Дніпро. За заявленими в Україні умовами поставки DAP Дніпро, продавець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення до вказаного місця призначення м. Дніпро, а також оплатити всі витрати до поіменованого пункту. З урахуванням правил Інкотермс 2010, Коментаря Міжнародної торгово-промислової палати до правил Інкотермс 2010, продавцем оплачено всі витрати і фрахт до порту призначення порт Південний, Україна, без вивантаження, тоді як за задекларованими в Україні умовами поставки DAP Дніпро, продавець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення до вказаного місця призначення м. Дніпро, а також оплатити додаткові витрати, які стягуються вантажно-розвантажувальними комплексами (терміналами) у порту. У наданій експортній декларації Декларантом надано митну декларацію країни відправлення, в якій зазначені умови поставки СFR та заявлена вартість партії товарів згідно з інвойсом № SB10607 від 07.06.2021 4715,40 дол. США, а також зазначені витрати на транспортування за маршрутом Шекоу порт Південний 1300 дол. США. Включення у вартість партії товарів витрат по доставці з порту Південний до м. Дніпро не підтверджено.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаними висновками відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.3. контракту № JMHX/MR від 01.06.2021 року, оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад покупця в Україні, і це зазначається в інвойсі на конкретну партію товару.

У комерційному інвойсі № SB10607 від 07.06.2021 до контракту № JMHX/MR від 01.06.2021 визначені умови оплати: протягом 180 днів після отримання партії товару.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості твердження відповідача стосовно того, що схема розрахунків за товар у вигляді відстрочення платежу на 180 днів свідчить про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів, оскільки умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, у розглянутому випадку, не впливають на ціну товару.

Щодо посилань митного органу на ненадання позивачем документального підтвердження якісних характеристик імпортованого товару декларантом, то суд апеляційної інстанції зазначає, що сертифікат походження товару чи сертифікат якості товару не визначені ст. 53 МК України, як документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі №815/2365/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Що стосується посилань відповідача на не підтвердження того, що продавець є виробником товару, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що умовами контракту, а саме пунктом 1.3, зазначено, що компанія Джіангмент Хуаясянг Індастріал Ко., Лтд є виробником товару. При цьому, назва виробника вказана в інструкціях до товару. Таким чином, сумніви відповідача щодо відсутності документального підтвердження виробника товару є безпідставними.

Що стосується посилань відповідача на наявність додаткових витрат, пов`язаних з перевантаженням оцінюваної партії товару, а також необхідності надання іншого коносаменту, що не надавався до митного оформлення, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2.4. контракту, ціни на товар включають в себе вартість самого товару, упаковки, маркування, навантаження і його доставки до обумовленого умовами пункту. Як вбачається з наданих товаросупровідних документів, зокрема, інвойсу, умови поставки оцінюваної партії товарів - DAP Дніпро, відповідно до яких продавець передає товар перевізнику чи іншій особі, в узгодженому місці (м. Дніпро). Умови DAP передбачають, що продавець повинен укласти договір про перевезення та понести трати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення.

Відтак, всі витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення (м. Дніпро, Україна) несе продавець.

Надання документів, що підтверджують навантаження, перевантаження та інші дії, пов`язані з транспортуванням товару, не є обов`язковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів з урахуванням умов поставки товару та включення даних витрат до ціни товару.

Що стосується посилань відповідача на те, що подані Декларантом документи дійсно містять розбіжності щодо умов поставки згідно Інкотермс-2010: у імпортній митній декларації позивачем визначено умови DАР Дніпро, у експортній декларації продавцем визначені умови поставки «С&F», то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Згідно із Міжнародними правилами інтерпретації торгових визначень у сфері зовнішньої торгівлі Інкотермс, в редакції 2010 року, визначено умови поставки товару CFR «Вартість і фрахт» (вказано порт призначення): товар доставляється до порту замовника (без вивантаження). Згідно із підпунктом «а» пункту А3 умов поставки «Вартість і фрахт» продавець зобов`язаний укласти або забезпечити укладення договору перевезення товару від пойменованого пункту поставки, якщо він визначений, від місця поставки до пойменованого порту призначення або, якщо погоджено, до будь-якого пункту в такому порту. Договір перевезення повинен бути укладений за рахунок продавця, на звичайних умовах і передбачати перевезення по зазвичай прийнятому напрямку на судні такого типу, який зазвичай використовується для перевезення проданого товару.

Підпунктом «а» пункту А3 умов DAP «Поставка в місці призначення» Інкотермс-2010 визначено, що продавець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару до пойменованого місця призначення або до узгодженого пункту, якщо такий є в пойменованому місці призначення. Якщо певний пункт не погоджений або не може бути визначений, виходячи з практики, продавець може вибрати найбільш підходящий для його мети пункт в пойменованому місці призначення.

Згідно із пунктом А3 умов поставки FOB «Вільно на борту» ... назва порту відвантаження», у продавця немає обов`язку перед покупцем щодо укладення договору перевезення. Пунктом А4 встановлено, що продавець зобов`язаний поставити товар або шляхом приміщення на борт судна, номінованого покупцем, в пункті навантаження, якщо такий є, зазначеному покупцем в пойменованому порту відвантаження, або шляхом забезпечення надання поставленого таким чином товару. В тому і в іншому випадку продавець зобов`язаний поставити товар в узгоджену дату або в узгоджений період відповідно до звичаїв порту.

З наданого прайс-листа вбачається пропозиція продавця придбати товар за різною ціною в залежності від умов поставки: FOB Джіангмент, Китай; CFR Одеса, Україна; DАР Дніпро, Україна.

При цьому, найвища цінова пропозиція визначена на умовах DАР Дніпро, Україна, яку обрано покупцем та визначено продавцем у інвойсі.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що як умовами CFR «Вартість і фрахт», так і умовами DAP «Поставка в місці призначення», на продавця покладається обов`язок по оплаті перевезення, за першою умовою продавець оплачує перевезення до порту замовника, за другою до місця поставки.

З врахуванням пункту 2.4. контракту, згідно із яким ціни на товар включають вартість самого товару, упаковки, маркування, навантаження і його доставки до обумовленого умовами пункту, а обумовленим пунктом поставки згідно із інвойсом є Дніпро, Україна, за відсутності підтвердження понесення додаткових витрат покупцем, із врахуванням визначених продавцем умов поставки згідно із якими продавець оплачує фрахт, із врахуванням відмітки на коносаменті про вчинення передплати фрахту, суд дійшов висновку, що покупець не мав обов`язку по оплаті перевезення партії товару до митного кордону України (у тому числі перевантаження), фактично не мав таких витрат, отже такі витрати не є складовою митної вартості товару, яка б мала бути доданою до ціни товару за рахунком (інвойсом).

Доводи Митниці, що виявлені розбіжності свідчать про вірогідність невключення до митної вартості товару частини транспортних витрат, а саме витрат на перевезення від порту призначення до узгодженого місця призначення (в даному випадку Дніпро), колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки вони не відповідають умовам пункту 2 частини одинадцятої статті 58 МК України, згідно із яким до митної вартості не включаються витрати на транспортування після ввезення.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності прийняття відповідачем рішення № UA110140/2021/000025/1 від 02.08.2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110140/2021/00137 від 02.08.2021та необхідності їх скасування.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 року в адміністративній справі №160/13839/21 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному поряду не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай