Справа № 420/21548/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул..Пироговська,6, м.Одеса, 65044) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, ненадання допомоги особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або ж не прийняття рішення про відмову в такому поданні за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 10 жовтня 2021 року;

зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 10 жовтня 2021 року оформити всі необхідні документи й подання про призначення йому пенсії за вислугу років, надати допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або прийняти рішення про відмову в оформленні такого подання;

стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що позивач подав заяву до відповідача про вчинення останнім дій направлених на оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького й рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького й рядового складу органів внутрішніх справ» від 04 липня 2002 року N 51-IV, яка дiяла в період із 31 липня 2002 року по 29 квітня 2006 року). У зв`язку з цим позивач вважає, що після подання ним вказаної вище заяви відповідач був зобов`язаний за заявою позивача про призначення пенсії за вислугу років від 10 жовтня 2021 року оформити всі необхідні документи й подання про призначення йому пенсії за вислугу років, надати допомогу позивачу в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або прийняти рішення про відмову в оформленні такого подання.

Однак, таке подання відповідачем не було направлено до органу Пенсійного фонду України. Також відповідач не ухвалив рішення про відмову в оформлені відповідного подання до територіального органу пенсійного фонду України. Отже, Пенсійний орган було усунуто від прийняття рішення щодо призначення пенсії позивачу.

Вiдповiдач надiслав позивачу лист № 03/27 від 03.11.2021 де надав рекомендації (надалі рекомендація) щодо необхідності зібрати документи та звернутися до відповідача ще раз.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою суду від 12.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 262 КАС України).

29.12.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України, вважаю, що жодної бездіяльності чи протиправних дій з боку Одеського обласного ТЦК та СП допущено не було.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що 10.10.2021р. ОСОБА_1 подав заяву до Одеського обласного ТЦК та СП про вчинення дій направлених на оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького й рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького й рядового складу органів внутрішніх справ» від 04 липня 2002 року №51-IV, яка діяла в період із 31 липня 2002 року по 29 квітня 2006 року).

До вказаної заяви позивачем була додана:

копія паспорта ОСОБА_1 ;

копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера;

копія військового квитка ОСОБА_1 ;

свідоцтво про хворобу № 1304;

довідка про проведення медичного огляду ВЛК;

витяг з послужного списку особової справи 72448;

копія трудової книжки ОСОБА_1 ;

витяг з наказу № 269 командира в/ч НОМЕР_1 вiд 25 грудня 1995 року;

витяг з наказу № 225 командира в/ч НОМЕР_1 вiд 31.10.1996 року;

витяг з наказу командуючого ППО України № 0154 від 9 червня 1998 року;

витяг з наказу № 159 командира в/ч НОМЕР_2 вiд 16 липня 1998 року;

довідка 150 вiд 08.10.2021 про проходження служби в Мурманській області та на о. Зміїний;

заява до Пенсійного фонду України про перерахування коштів на рахунок, що відкрито в Одеському обласному управлінні публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

витяг з електронної справи щодо обліку пенсійного стажу ОСОБА_1 за даними Пенсійного фонду України починаючи з 2004 року

Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у свої відповіді за вих. №943/14274 вiд 03.11.2021 було проінформовано громадянина ОСОБА_1 про те, що для правильного направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області йому необхідно звернутися до Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки разом iз необхідними документами завіреними належним чином, а саме: грошовий атестат; довідка про додаткові види грошового забезпечення, документів про страховий стаж, копію документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків.

Не погоджуючись з зазначеною бездіяльність відповідача позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон №2262-ХІІ.

За приписами ст. 1 Закону №2262-ХІІ, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Так, відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-XII, пенсія за вислугу років призначається: б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно з ст. 10 Закону № 2262-XII, призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (далі - ПФУ).

За приписами ст. 48 Закону № 2262-XII, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням ПФУ за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.

Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений Постановою правління пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із зазначеним вище Законом, подаються цими особами до головних управлінь ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з п. 7 Порядку № 3-1, для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.

Згідно з п. 12 Порядку № 3-1, уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п. 6 цього Порядку.

Суд звертає увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи (у даному випадку Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Вказана правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 по справі №537/1980/16-а.

Судом встановлено, що відповідачем не прийнято ані подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ ані відмовити у такому поданні.

Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, ненадання допомоги особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або ж не прийняття рішення про відмову в такому поданні за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 10 жовтня 2021 року Так, зі змісту Рекомендації R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду скарги, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15) суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що відповідачем не прийнято відповідного рішення, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 10 жовтня 2021 року з урахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул..Пироговська,6, м.Одеса, 65044) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, ненадання допомоги особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або ж не прийняття рішення про відмову в такому поданні за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 10 жовтня 2021 року

Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул..Пироговська,6, м.Одеса, 65044, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення пенсії за вислугу років від 10 жовтня 2021 року з урахуванням висновків суду та прийняти відповідне рішення.

Стягнути з Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул..Пироговська,6, м.Одеса, 65044, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 454,40 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 40 коп.).

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко