Справа № 200/9780/21
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року Справа№200/9780/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьова І.В. розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (Лівобережний район) про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (Лівобережний район) про зобов`язання відповідача - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради призначити державну допомогу позивачу у зв`язку з народженням дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 41280 грн., в тому числі одноразово 10320 грн., решту суму 30960 грн. виплачувати протягом наступних 36 місяців рівними частинами, що складає по 860 грн. кожного місяця з перерахуванням грошей на картковий рахунок Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 335106, код отримувача , картковий рахунок № НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_1 ..

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що у 25 березня 2021 звернулася до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, в задоволенні якої їй відмовлено через пропуск дванадцятимісячного строку на звернення за призначенням такої допомоги. Вказану відмову відповідача позивач вважає протиправною, оскільки строк звернення був пропущений з поважних причин: позивач не мала можливості своєчасно звернутись із заявою про отримання державної допомоги через народження дитини у м. Донецьк, згодом позивач перемістилась до м. Маріуполь, Донецької області, стала на облік як внутрішньо переміщена особа.

Відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. За змістом наданого відзиву позивач звернулась із заявою про отримання допомоги при народженні дитини із пропуском дванадцятимісячного строку на звернення за її призначенням. Відповідач вважає, що пасивна поведінка позивача у відношенні отримання статусу внутрішньо переміщеної особи та вчасного оформлення допомоги при народженні дитини не може стати підставою для її призначення після спливу вказаного строку.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року відкрито провадження у справі № 200/9780/21 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі №200/9780/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована у м. Донецьк.

Згідно з довідкою від 25 березня 2021 № 1413- позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем її проживання визначено адресу у м. Маріуполь. Донька позивача ОСОБА_2 , яка народилась у м. Донецьк 01 вересня 2019 року згідно довідки від 25 березня 2021 № 1413- також зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за тією ж адресою, що позивач.

25 березня 2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. Згідно наданого позивачу рішення від 21 квітня 2021 року відповідач відмовив у призначенні допомоги при народженні дитини, згідно п. 12 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001. У рішенні відповідача зазначено про відмову позивачу у призначенні допомоги з вказаної підстави через пропуск 12 місяців з дня народження дитини.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері соціального захисту сімей з дітьми, регулюються Законом України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII Про державну допомогу сім`ям з дітьми (далі Закон № 2811-XII).

За приписами ст. 1 Закону № 2811-XII громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 10 Закону № 2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Згідно абз. 5 п. 2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі Порядок № 1751), допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

Згідно зі ст. 11 Закону № 2811-ХІІ для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Даний перелік документів є вичерпним.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону № 2811-ХІІ та п. 12 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Донька позивача народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про призначення допомоги при народження дитини позивач звернулася 25 березня 2021 року, тобто після спливу 12 місяців з дня народження дитини.

Водночас, статтею 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Даний адміністративний позов стосується інтересів дитини та спрямований на забезпечення її належного матеріального забезпечення. У спірних правовідносинах неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, враховуючи ту обставину, що позивач народила дитину у м. Донецьку, всупереч своєї волі була змушена змінити місце реєстрації з м. Донецьк на м. Маріуполь, Донецької області через окупацію, зважаючи на те, що відповідно до довідок внутрішньо переміщених осіб позивач із сином перемістились до м. Маріуполь лише 25 березня 2021 року, суд дійшов висновку про протиправність відмови у призначені допомоги при народженні дитини, оформленої рішенням від 21 квітня 2021 року.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 14.02.2018 у справах № 591/610/16 (провадження № К/9901/12622/18), від 24.04.2019 № 462/431/17 (провадження № К/9901/22554/18).

При вирішенні вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити вказану допомогу та здійснити її виплату суд виходить із наступного.

Відповідачем не заперечується факт належності поданих позивачем заяви та документів для призначення допомоги. Єдиною підставою для непризначення позивачу допомоги визначався пропуск 12-місячного строку для звернення за її призначенням.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до абз. 2 ч. 2 цієї статті Кодексу у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи відсутність спору щодо належності поданих позивачем заяви та документів для призначення допомоги і незаконність визначених відповідачем підстав відмови у призначенні допомоги, беручи до уваги те, що управління соціального захисту населення при розгляді документів позивача мало лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки та мало прийняте передбачені законом рішення про призначення допомоги, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку вимоги позивача про зобов`язання призначити допомогу при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою 25 березня 2021 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 6.03.2019 у справі № 1640/2594/18, від 20.08.2019 у справі № 813/2273/18, від 23.01.2020 року у справі № 580/1617/19.

Водночас, стосовно вимог позивача про стягнення допомоги при народженні дитини в сумі суд зауважує, що такі вимоги є передчасними, питання виплати позивачу допомоги може бути вирішено лише після її призначення відповідачем, а отже у задоволенні цих вимог необхідно відмовити.

Отже, наданий позивачем позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати, пов`язані із розглядом цієї справи, пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 454 грн. Вказана сума підлягає присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене вище, на підставі Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (Лівобережний район) про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів, задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (Лівобережний район) від 21 квітня 2021 про відмову у призначенні державної допомоги при народженні дитини.

Зобов`язати Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (Лівобережний район) призначити ОСОБА_1 допомогу при народженні ІНФОРМАЦІЯ_4 доньки ОСОБА_2 за заявою від 25 березня 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (Лівобережний район) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 24 січня 2022 року.

Суддя І.В. Шинкарьова