Справа № 200/313/22
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року Справа№200/313/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крилової М.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява адвоката Дяченка О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №66177801 від 03.11.2021 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 22.07.2021 року відкрите виконавче провадження на підставі виданого судом виконавчого листа про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.06.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січня 2008 року. 03.11.2021 року отримано постанову про закінчення виконавчого провадження та фактичне виконання боржником рішення Донецького окружного адміністративного суду за виконавчим листом від 29.06.2021 року №200/10217/20-а. Проте, на думку позивача даний виконавчий лист не виконано.

У встановлений судом строк відповідачем відзиву на позов не було подано.

Положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд розцінює неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання даного позову.

Третя особа не скористалася правом надати пояснення щодо суті спору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами Глави 11 Розділу 2 Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ Кодексу адміністративного судочинства України, судове засідання призначено на 20 січня 2021 року об 11:00 год., витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року відкладено розгляд справи на 26 січня 2022 року о 15 год. 30 хв., повторно витребувано копії та докази.

Сторони явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, докази належного повідомлення про час, місце розгляду справи наявні в матеріалах справи.

Суд перейшов до розгляду справи в письмовому провадженні, враховуючи, що по даній категорії спорів підлягає застосуванню ч.1 ст.271 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 05 березня 2002 року. Має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

Згідно з відомостями, наявними у автоматизованій системі «Діловодство спеціалізованого суду», Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року у справі №200/10217/20-а (надалі - Рішення суду) адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26 червня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січня 2008 року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 червня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січня 2008 року;

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 11.06.2021 року.

29.06.2021 року Донецьким окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист № 200/10217/20-а.

Постановою державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Яною Олександрівною від 22.07.2021 року було відкрито виконавче провадження за № 66177801 про примусове виконання вказаного вище виконавчого листа.

Постановою заступника начальника відділу Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зайцевою І.Ю. від 03.11.2021 року по ВП № 66177801 закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39, ст.. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчий документ виконано, суму боргу нараховано та сплачено на користь стягувача у повному обсязі в добровільному порядку).

Відповідно до довідки-розрахунку військової частини НОМЕР_4 від 19 травня 2021 року № 270 заборгованість зі сплати індексації за період з 26.06.2017 року по 28.02.2018 року ОСОБА_1 складає 11352,78 грн.

Позивачем підтверджено, що 09 липня 2021 року військової частини НОМЕР_1 на користь позивача виплачено 11126,50 грн.

Підставою виникнення даного спору є незгода позивача з розрахованою боржником сумою індексації, яку у подальшому було сплачено та у зв`язку з чим виконавче провадження було закрито. З урахуванням скорочених строків розгляду даної справи суд при її розгляді виходить з наявних у матеріалах справи доказів та заяв сторін по суті справи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 лютого 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404), що набрав чинності 05.10.2016 року.

Згідно зі статтею 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Постановою державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Яною Олександрівною від 22.07.2021 року було відкрито виконавче провадження за № 66177801 про примусове виконання виконавчого листа №200/10217/20-а, виданого 29.06.2021 року. У вказаній постанові було зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Спеціальні нормам, якими врегульовані дії державного виконавця при виконанні Рішення суду містяться у статті 63 Закону № 1404.

Згідно з нею за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавче провадження також підлягає закінченню у відповідності до п.9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз перелічених норм свідчить про те, що законом не передбачені виконавчі дії за участю позивача, у яких він висловлював би власну згоду чи незгоду з діями боржника щодо виконання Рішення суду. Складений позивачем розрахунок суми індексації, яку він має бажання одержати в результаті виконання Рішення суду, не носить обов`язкового характеру для державного виконавця.

Як зазначено вище, можливі дії останнього при виконанні Рішення суду можуть бути спрямовані на притягнення боржника до відповідальності (фінансової чи кримінальної). Як у випадку повного виконання Рішення суду, так і після надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У даному випадку спір щодо закриття виконавчого провадження є похідним від спору щодо розміру індексації, яка підлягає виплаті позивачу. Відповідно, незгода з діями державного виконавця не має самостійного характеру, а викликана діями боржника - військовою частиною НОМЕР_1 , яка нарахувала та виплатила індексацію у розмірі, з яким не погоджується позивач.

Даний розмір не був прямо встановлений Рішенням суду, через що державний виконавець не мав можливості безпосередньо перевірити повноту виконання судового рішення боржником.

Як вже зазначалося, позивач наполягає на тому, що залишається невиплаченою індексація грошового забезпечення за період з 26.06.2017 року по 28.02.2018 року в сумі 21195,60 грн. Визначення наявності чи відсутності цієї заборгованості фактично буде означати вирішення спору між ОСОБА_1 та військовою частино НОМЕР_1 , що не належить до компетенції державного виконавця. Останній також не має у своєму розпорядженні доказів, на підставі яких можливо самостійно провести розрахунок суми індексації чи пересвідчитися у правильності розрахунку, наданого стороною виконавчого провадження.

Відповідні докази та компетенція наявні у адміністративного суду, в якому стягувач має можливість обрати декілька варіантів поведінки, кожний з яких має свої особливості.

Наприклад, відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Існують також інші судові рішення (ухвали), в результаті виконання яких визнане порушеним право позивача може бути поновлено.

Процесуальний закон передбачає певні обмеження (зокрема, щодо терміну звернення), які мають враховуватися при обранні стягувачем способу дій у такій ситуації. Оцінка цих обмежень не відноситься до предмету спору у даній справі. Одним з принципів адміністративного судочинства є диспозитивність, тому вказівка на альтернативу зверненню до суду з позовом, що розглядається у даній справі, не має обов`язкового характеру.

У будь-якому разі державний виконавець не наділений компетенцією надавати оцінку діям (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень-божника та визначати, який з наданих сторонами виконавчого провадження розрахунків суми індексації є правильним та законним.

Зважаючи на наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови задоволенню не підлягають.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як учасника бойових дій, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 78, 90, 139, 205, 244-246, 287, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова