Справа № 380/12527/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/12527/20 пров. № А/857/18068/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Сеника Р.П., Судової Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

за участю представника позивача Дацко Ю.С.,

за участю представника відповідача Баїк Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Львівської міської ради на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року про закриття провадження у справі, прийняту суддею Потабенко В.А. о 12 годині 23 хвилині у місті Львові, повний текст складений 29.06.2021 року у справі за позовом Львівської міської ради до державного кадастрового реєстратора відділу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Павлів Оксани Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування права власності на земельну ділянку, припинення права власності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Львівська міська рада (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Львівської міської ради до державного кадастрового реєстратора відділу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Павлів Оксани Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про скасування у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,096 га з кадастровим номером :01:002:0048; зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Львівській області виключити з Державного земельного кадастру запис про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,096 га з кадастровим номером :01:002:0048; cкасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,096 га з кадастровим номером :01:002:0048, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; припинення права власності Львівської міської ради на земельну ділянку площею 0,096 га з кадастровим номером :01:002:0048, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; закриття розділу № 01 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства України.

Суд виходив з того, що державна реєстрація земельної ділянки площею 0,096 га з кадастровим номером :01:002:0048 за адресою: м. Львів, вул. Панаса Мирного, проведена на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 04.03.2019 № 914/2045/17, залишеного без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019, яким позовні вимоги Львівської міської ради було задоволено повністю.

Суд звернув увагу на те, що предметом розгляду в господарській справі були витребування зазначеної вище земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності ПП «Юнайтед Груп» на таку земельну ділянку. Як видно із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.12.2020 за номером 239074580, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0048 належить на праві комунальної власності Львівській міській раді на підставі рішення суду 914/2045/17 від 04.03.2019.

Суд зазначив, що спір про право вже існував на момент подання позивачем до адміністративного суду позовної заяви. Таким чином, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Львівська міська рада подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що міська рада як власник земельної ділянки не бажає, щоб остання існувала як сформований об`єкт цивільних прав, мала таку площу та конфігурацію, які є на даний момент, а також те, що земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі рішення суду, яке вподальшому було скасовано. Тобто, відпали правові підстави для такої реєстрації.

Відповідно до ч.13 ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується у разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

У даній справі спір є між учасниками публічно правових відносин Львівською міською радою та Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області з приводу покладених на нього прав та обов`язків у сфері внесення чи виключення відомостей з Державного земельного кадастру стосовно земельних ділянок. Інших осіб, чиї права даним спором порушуються немає.

Окрім цього, у відповідності до ч.2 ст.39 Закону України «Про державний земельний кадастр» рішення, дії або бездіяльність державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

П.2 ч.1 ст.4 вказаного Кодексу закріплено, що публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України )

Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом (п.5 ч.1 ст. 19 КАС України).

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч.4. ст.46 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду 18 березня 2020 у справі № 464/104/16-ц , від 23 травня 2018 у справі № 914/2006/17, від 18 вересня 2018 у справі № 823/218/17, від 12 березня 2019 у справі № 911/3594/17, від 2 квітня 2019 у справі № 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 у справі № 263/6022/16-ц, від 19 лютого 2020 у справі № 520/5442/18).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Зазначене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 12 лютого 2020 у справі № П/811/1640/17.

Судом із матеріалів справи встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 04.03.2019 у справі №914/2045/17 позов Львівської міської ради задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння Приватного підприємства «Юнайтед Груп» земельну ділянку площею 0,096га за адресою: м.Львів, вул.Панаса Мирного, кадастровий номер :01:002:0048 та передано її Львівській міській раді. Скасовано державну реєстрацію права власності Приватного підприємства «Юнайтед Груп» на земельну ділянку площею 0,096га за адресою: м.Львів, вул.Панаса Мирного, кадастровий номер :01:002:0048 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 рішення Господарського суду Львівської області від 04.03.2019 у справі №914/2045/17 залишено без змін.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені вище судові рішення набрали законної сили, відтак, спір щодо права власності на земельну ділянку, площею 0,096 га з кадастровим номером :01:002:0048 за адресою: м. Львів, вул. Панаса Мирного є вичерпаним.

Львівська міська рада оскаржує дії державного кадастрового реєстратора, як суб`єкта владних повноважень щодо державної реєстрації на вказану земельну ділянку за відсутності на даний час будь якого майнового спору.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про державний земельний кадастр» рішення дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені, зокрема, до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що даний спір підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року про закриття провадження у справі №380/12527/20 скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 14.02.2022 року.