Справа № 200/18095/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року Справа№200/18095/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши у письмовому провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29.10.2021 №10 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 25.10.2021 ОСОБА_1 з урахуванням всього стажу та пільгового стажу за Списком №1 згідно записів трудової книжки та вимог законодавства, з урахуванням висновків суду;

- стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що пенсійний орган безпідставно відмовив йому в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи за трудовою книжкою серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 чим порушує його право на призначення та отримання пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 14.12.2021 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні відмовити. Посилається на те, що при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах управління діяло правомірно та в межах повноважень. Зазначив, що до страхового стажу не враховано період проходження військової служби оскільки нечітко відображено прізвище заявника; періоди роботи по трудовій книжки серії НОМЕР_2 так, як порушено інструкцію ведення трудових книжок. Зазначає, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно надати: трудову книжку оформлену належним чином; виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнюючі довідки.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_3 ./а.с.38-42/

Відповідно до довідки від 13.06.2019 №1422- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача є АДРЕСА_1 ./а.с.43/

03.09.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про підтвердження стажу роботи в якій просив підтвердити періоди роботи: з 02.09.1996 по 23.02.1998; з 26.02.1998 по 06.05.1998; 04.06.1998 по 26.12.1998; з 03.01.1999 по 15.08.2000, з 29.08.2000 по 30.07.2002./а.с.15-16/

Листом Управління обслуговування громадян №8 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.10.2021 №2417 надано довідку ОСОБА_1 , в якій зазначено, що він має право на призначення пенсії за Законом №1058./а.с.14/

25.10.2021 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою на призначення пенсії за статтею 114 Закону №1058./а.с.13/

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 29.10.2021 №10 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Страховий стаж заявника складає 21 рік 08 місяців 23 дні,стаж підземної роботи на провідних професіях становить 01 рік 11 місяців 23 дні. Управління в обґрунтування свого рішення зазначає, що до страхового стажу не враховано період проходження військової служби оскільки нечітко відображено прізвище заявника; періоди роботи по трудовій книжки серії НОМЕР_2 так, як порушено інструкцію ведення трудових книжок./а.с.11/

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_4 ОСОБА_1 з 01.10.1997 по 19.12.1997 навчався професії прохідника на УКК ГХК «Жовтеньвугілля» та здобув право працювати за фахом прохідника з правом роботи на ППМ і ЛВД./а.с.60/

Дипломом з відзнакою серії НОМЕР_5 підтверджено, що ОСОБА_1 закінчив у 2004 році Торезький гірничий технікум ім..О.Ф.Засядька за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» і здобув кваліфікацію гірничий технік. Відповідно до витягу з семестрових та екзаменаційних відомостей до диплому НОМЕР_5 ОСОБА_1 навчався у період з 01.09.2001 по 30.06.2004/а.с.57-59/

Військовим квитком серії НОМЕР_6 підтверджено, що у період з 17.11.1993 по 22.05.1995 позивач проходив службу в Збройних Силах України./а.с.44-55/

Відповідно до довідки Покровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 13.10.2021 №1213 ОСОБА_1 у період з 17.11.1993 по 22.05.1995 проходив службу в Збройних Силах України./а.с.37/

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.17-20) підтверджено, зокрема, що:

- з 17.11.1993 по 22.05.1995 позивач проходив службу в армії;

- з 02.09.1996 позивач працював учнем гірничого робочого підземного ДВАТ шахтоуправління «Кіровське» ДХК «Жовтеньвугілля» (запис 5);

- 01.10.1996 позивача направлено на місячні курси гірничих робочих підземних при УП ш.Рассвет (запис 6);

- 13.11.1996 ОСОБА_2 переведено на посаду підземного гірничим робочим 2 розряду (запис 7);

- 31.03.1997 по 23.02.1998 позивача переведено на посаду гірничого робочого підземного 3 розряду (запис 8-9);

- 26.02.1998 по 06.05.1998 позивач працював на посаді машиніста підземних установок 2 розряду з повним робочим днем під землею в шахтоуправлінні імені «17 партз`їзд» шахта «Вікторія» (запис 10-11).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.21-29) підтверджено, зокрема, що:

- з 02.09.1996 позивач працював учнем гірничого робочого підземного на ДВАТ «Шахтоуправління «Кіровське» ДХК «Жовтеньвугілля» №1 (запис 1);

- 01.10.1996 позивача направлено на місячні курси гірничих робочих підземних при УП ш.Рассвет (запис 2);

- 13.11.1996 по 23.02.1998 позивач працював на посаді гірничого робочого підземного 3 розряду (запис 3-4);

- з 04.06.1998 по 26.12.1998 позивач працював на посаді гірничого робочого підземного 3 розряду з повним робочим днем під землею на ДВАТ шахта «Вінницька» ДХК «Шахтарськантрацит» (запис 5-6);

- 03.01.1999 ОСОБА_1 прийнято на посаду гірничого робочого підземного 3 розряду ДВАТ «Шахтоуправління «Кіровське» ДХК «Жовтеньвугілля» №1 (запис 7);

- з 22.03.1999 по 15.08.2000 позивача переведено на посаду підземного прохідника 5 розряду (запис 8-9);

- з 29.08.2000 по 30.07.2002 позивач працював на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» (запис 10-11);

- з 29.09.2002 по 14.04.2004 позивач працював на посаді про прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею на ТОВ «Шахтовуглесервіс» (запис 12-13);

- 19.04.2004 ОСОБА_1 прийнято на посаду прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею тимчасово на 2 місяці в ДВАТ «Шахтоуправління «Донбас» (запис 14);

- з 17.06.2004 по 31.10.2008 позивача зараховано в штат на постійну роботу (запис 15-17);

- з 01.11.2008 по 28.02.2009 позивача прийнято за переведенням до ТОВ «Шахта «Донбасс» на посаду прохідника 5 розряду з повним підземним робочим днем (запис 18-19);

- з 01.03.2009 по 07.11.2017 позивача прийнято на посаду прохідника 5 розряду з повним підземним робочим днем у ВАТ «Донбасс» (запис 20-21);

- з 19.06.2018 по 31.08.2018 позивач отримував виплату допомоги по безробіттю Хмільнильким МРФ Вінницького Обласного центру зайнятості (запис 22-23).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 від 08.07.2019 (а.с.30-32) підтверджено, зокрема, що:

- з 08.07.2019 по 25.01.2021 позивач працював напосаду прохідника 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті на ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» (запис 26-29);

- з 26.01.2021 позивач працює прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропілля-Видобуток» (запис 30).

Відповідно до довідки Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток» від 12.05.2021 №167 ОСОБА_1

у період з 08.07.2019 по 25.01.2021 та з 26.01.2021 по теперішній час працює на посаді прохідника підземного на дільниці підготовчих робіт №2 повний робочий день, зазначена професія передбачена постановою КМУ від 24.06.2016 №461 (Список 1, розділ 1, підрозділ 1)./а.с.33-34/

Розпорядженням ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» від 28.03.2020 № 34 підтверджено, що з 01.04.2020 підприємство перебуває у простої./а.с.35-36/

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Отже, за змістом вказаної норми, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, лише якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, де вказано, що у спірні періоди позивач працював повний робочий день під землею на посадах гірничого робочого, прохідника та машиніста підземних установок.

Суд розглядає питання щодо протиправності оскаржувального рішення виключно з огляду на ті мотиви, які зазначені у спірному рішенні органу Пенсійного фонду України. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення передбачено», що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із п.2.4. зазначеної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено, п. 2.14 Інструкції, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням такого стажу.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а.

Окрім цього суд наголошує, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.

Виходячи з наведеного, періоди роботи зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 14.05.1998 мають бути враховані до страхового та пільгового стажу роботи позивача.

Щодо не зарахування періоду проходження строкової військової служби позивача суд зазначає наступне.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

17.11.1993 позивач був звільнений з посади муляра у зв`язку з призивом в лави Збройних Сил України, в якій прослужив до 22.05.1995.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто враховуючи, що позивач на момент зарахування до лав Збройних Сил України працював на посаді муляра, період його служби в Збройних силах України також повинен бути зарахований до страхового стажу роботи.

Крім того, суд зазначає, що згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що цей позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи заявлені позовні вимоги та фактичні висновки, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. відповідно до квитанції від 08.12.2021.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, пл..Народна, 4м.Ужгород, 88008) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 29.10.2021 №10 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, пл..Народна, 4м.Ужгород, 88008) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії від 25.10.2021 з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, пл..Народна, 4м.Ужгород, 88008) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 гривень.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 08.02.2022 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв