Справа № 520/3345/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 р.Справа № 520/3345/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 25.05.21 по справі № 520/3345/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Теллус-М" , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державний реєстратор Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясова Тетяна Віталіївна , Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчиниьти певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Теллус-М", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , державний реєстратор Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясова Тетяна Віталіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №728/5 від 24 лютого 2021 року, прийнятий на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 23.12.2020 року; зобов`язати Міністерство юстиції України поновити реєстраційні записи від 05.04.2019 р. №46319350, від 20.09.2016 р. №31473200, від 14.05.2019 р. №46848534, від 13.06.2019 р. №47333002, від 20.06.2019 р. №47420649, що були скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України №728/5 від 24 лютого 2021 року; зобов`язати Міністерство юстиції України відновити державному реєстратору Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виконання якого доручити ДП "Національні інформаційні системи", яке є технічним адміністратором Державного реєстру речових прав; зобов`язати Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України розблокувати доступ державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №728/5 від 24 лютого 2021 року, прийнятий на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 23.12.2020 року. У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач просить скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №728/5 від 24.02.2021 в повному обсязі. Однак, вказаним наказом не лише анульовано доступ позивачу до Державного реєстру прав на нерухоме майно, а й скасовано ряд рішень про державну реєстрацію права власності щодо нежитлових приміщень в літ «А-3», а саме: реєстраційні записи від 05.04.2019 №46319350, від 20.09.2016 №31473200, від 14.05.2019 №46848534, від 13.06.2019 №47333002 від 20.06.2019 №47420649. Вказує, що державний реєстратор у цих правовідносинах не має права на звернення до суду з метою оскарження пунктів 1, 2, 3, 4 наказу №728/5 від 24.02.2021 в жодному виді провадження, а тому провадження в частині розгляду вищезазначених пунктів наказу підлягає закриттю. Стверджує, що судом першої інстанції до спірних правовідносин безпідставно застосовано Порядок №990, а отже, доводи та висновки, до яких суд прийшов в оскаржуваному рішенні, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Зауважує, що Міністерство юстиції України вжило всіх необхідних заходів для належного повідомлення позивача про розгляд вказаної скарги. Зазначає, що висновок колегії та наказ прийняті за результатами розгляду скарги відповідно до положень Порядку №1128 надсилаються лише скаржнику, всі інші заінтересовані особи мають змогу ознайомитись з зазначеними документами на офіційному веб-сайті Мін`юсту. Вказує, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2019 №46319350 проведене державним реєстратором ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства у сфері державної реєстрації. Стверджує, що внаслідок прийняття рішення від 05.04.2019 №46319350 та вчинення неправомірної реєстраційної дії державним реєстратором ОСОБА_1 надало змогу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконно провести державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення в літ «А-3» за ОСОБА_4 , що за своїм наслідком призвело до подальших реєстраційних дій. Вважає, що спірний наказ відповідача прийнято правомірно.

ОСОБА_2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що позивач у спірних правовідносинах вказував на порушення саме процесуальних норм у сфері публічно-правових відносин, а саме: недотримання Міністерством юстиції України обов`язку повідомлення сторін та надсилання скарги для надання пояснень і участі у розгляді скарг, якщо такі є вочевидь незаконними. Стверджує, що Міністерством юстиції України проігноровано факт того, що стосовно нерухомого майна наявний судовий спір, про що подавалися відповідні докази у справі №520/7596/19. Посилання, що спір стосується іншого майна, тобто не літери А-3, щодо якої подано скаргу, а літери А-4, суперечить сам собі, адже ТОВ «Формленд» заявляє, що є власником літери А-4, відповідно не може подавати скарги щодо іншого майна, а якщо вважає, що літера А-4 включає і літеру А-3, то щодо такого майна є судовий спір. Зауважує, що посадовими особами Міністерства юстиції України провадження по скарзі було відкрито та вона була розглянута повторно, незважаючи на існуючі підстави для відмови в її розгляді наявність судового спору, розгляд порушеного питання, що не належить до компетенції органу. Зазначає, що відповідачем, в порушення п.п. 9 та 11 Постанови №1128, не було повідомлено зацікавлених осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які отримали у спадок нежитлову будівлю, та ТОВ «Теллус-М». Вказує, що Комісією Міністерства при реалізації управлінської функції контролю за діяльністю державного реєстратора речових прав на нерухоме майно фактично були виконані функції відправлення правосуддя, що не відповідає вимогам ст.ст. 6, 8, 19, 124 Конституції України. Вважає, що спірний наказ є невмотивованим, оскільки не містить інформації, які саме порушення були вчинені; чи призвели такі дії реєстраторів до порушення прав та законних інтересів фізичних або юридичних осіб; в наказі відсутні конкретні порушення пунктів Порядку №990 та не вказано права яких осіб було порушено, що не відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також відповідачем під час розгляду скарги не вживались будь-які заходи щодо перевірки порушень, які виявлено на підставі даних реєстру, не запитувались копії документів на паперових носіях та пояснення сторін у порушення вимог п.8 Порядку №990.

ОСОБА_1 , Міністерство юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Теллус-М", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державний реєстратор Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясова Тетяна Віталіївна про дату час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна повідомлялась про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги на поштову адресу, вказану в позові та апеляційній скарзі.

Працівниками УДППЗ "Укрпошта" повернуто поштове відправлення суду, яке надсилалося на адресу третьої особи, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно поштового конверту, який повернувся до суду 25.01.2022 року, та реєстру поштових відстежень, поштове відправлення було відправлено за зворотною адресою 18.01.2022 року.

Згідно пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі №821/818/16, від 16.12.2020 року у справі №120/4080/19-а.

Судом вжито необхідні заходи щодо повідомлення третьої особи про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримував доводи поданої ним апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник позивача та представник третіх осіб заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просили суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи у судовому засіданні, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що правовідносинам, які розглядаються у даній справі, передували обставини, встановлені у справі №520/7596/19 за позовом державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича до Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Теллус-М", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державний реєстратор Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясова Тетяна Віталіївна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна, Державне підприємство "Національні інформаційні системи", Товариство з обмеженою відповідальністю "Формленд", про визнання протиправним та скасування наказу.

Частиною 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року у справі №520/7596/19 адміністративний позов Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №2174/5 від 17.07.2019 року, прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 15.07.2019. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 16.03.2020 року.

Розглянувши повторно скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Формленд" від 02.07.2019 року, на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 23.12.2020 року, Міністерством юстиції України прийнято наказ №728/5 від 24.02.2021 року про часткове задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМЛЕНД" від 02.07.2019 року.

Не погоджуючись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до Харківського окружного суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірний наказ Міністерства юстиції України №728/5 від 24 лютого 2021 року, прийнятий на підставі висновку Колегії міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 23.12.2020 року, є протиправним та підлягає скасуванню. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 року (далі по тексту - Закону №1952-IV).

Частиною 1 ст.37 Закону №1952-IV визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з ч.ч. 2, 6, 8 ст.37 Закону №1952-IV Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Отже, Міністерство юстиції України правомочно розглядати скарги на дії у сфері державної реєстрації за виключенням певних випадків, зокрема у випадку коли реєстрація прав на нерухоме майно провадилась на підставі рішення суду та коли щодо нерухомого майна існує судовий спір.

Аналізуючи зазначені приписи Закону, слід дійти висновку, що у разі, коли стосовно певного майна існує будь-який судовий спір, Міністерство юстиції України не має права розглядати такі скарги, оскільки в такому випадку це не відноситься до його компетенції.

Предметом позову у даній справі є скасування наказу Міністерства юстиції України №728/5 від 24.02.2021 року, прийнятого на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 23.12.2020 року.

Так, згідно із висновком колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 23.12.2020 року та наказу Міністерства юстиції України №728/5 від 24.02.2021 року задоволено частково скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМЛЕНД" від 02.07.2019 року; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2019 року №46319350, від 20.09.2016 року №31473200, прийняті державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.05.2019 року № 46848534, прийняте державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясовою Тетяною Віталіївною; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.06.2019 року №47333002, від 20.06.2019 року №47420649, прийняті приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Галиною Олександрівною; анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державному реєстратору Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 (т.1 а.с. 8-11).

При цьому, відповідачем при прийнятті спірного наказу не було враховано той факт, що стосовно майна, реєстраційні дії щодо якого були скасовані, як вже було досліджено судом у справі №520/7596/19, у Червонозаводському районному суді м.Харкова розглядається справа №646/1489/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", Товариство з обмеженою відповідальністю «Формленд», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.11.2018 року, іпотеки та поновлення реєстрації. Спірним питанням по даній справі є визнання недійсним права Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМЛЕНД» на будівлю літ. «А-4» по АДРЕСА_1 .

Посилання апеляційної скарги на те, що спір у справі №646/1489/19 стосується іншого майна, тобто не будівлі літ. «А-3», щодо якої подано скаргу, а будівлі літ. «А-4», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки якщо Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРМЛЕНД» стверджує, що є власником будівлі літ. «А-4», тому відповідно не може подавати скарги щодо іншого майна, а якщо останній стверджує, що літ. «А-4» включає літ. «А-3», то щодо такого майна є судовий спір.

Таким чином, враховуючи наявність спору щодо нерухомого майна, яке, в свою чергу, являється об`єктом оскаржуваних реєстраційних дій, колегія суддів доходить висновку про те, що відповідач, приймаючи спірний наказ, діяв всупереч вимогам пункту 1 частини 2 статті 37 Закону №1952-IV, який унеможливлює розгляд скарг на рішення державного реєстратора у разі існування судового спору щодо нерухомого майна.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про порушення відповідачем порядку розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Формленд" від 02.07.2019 року, з огляду на наступне.

Згідно з ч.9 ст.37 Закону №1952-IV порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі по тексту Порядок №1128).

Пунктом 2 Порядку №1128 визначено, що для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку №1128 розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України Про звернення громадян.

Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме: оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом; наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін; наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання; здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника; подання скарги особою, яка не має на це повноважень; закінчення встановленого законом строку подачі скарги; розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації у строк, визначений абзацом першим цього пункту, також на предмет пересилання її за належністю Мін`юсту чи іншому територіальному органу.

Пунктом 9 Порядку №1128 передбачено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до п.п. 10-13 Порядку №1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації колегіально під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, проводиться з урахуванням обмежень, встановлених відповідним рішенням Кабінету Міністрів України.

Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально.

За відповідним клопотанням осіб, визначених в абзаці першому цього пункту, колегія відкладає розгляд скарги у сфері державної реєстрації на не більше ніж одну годину для забезпечення можливості ознайомлення таких осіб з відповідною скаргою та доданих до неї документів. Особи, визначені в абзаці першому цього пункту, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.

У разі повідомлення особами, що беруть участь у розгляді скарги у сфері державної реєстрації колегіально, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того самого предмета, з тих самих підстав, про які зазначено у відповідній скарзі, такі особи подають колегії засвідчену копію відповідного судового рішення.

За результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Таким чином, відповідна колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, за результатами розгляду скарги на реєстраційні дії, встановивши, що оскаржувані дії вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, складає висновок, який є підставою для прийняття суб`єктом розгляду рішення про задоволення скарги у формі наказу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься роздруківка із сайту Міністерства юстиції України, з якої вбачається, що Міністерство юстиції України опублікувало наказ та висновок колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 23.12.2020 року на офіційному веб-сайті.

При цьому, відповідачем не надано та матеріали справи не містять належних доказів щодо повідомлення про розгляд скарги позивача - ОСОБА_1 та заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які отримали у спадок нежитлову будівлю, та ТОВ «Теллус-М», що свідчить про позбавлення права останніх надати свої пояснення та відповідні докази.

Посилання апелянта на наявність в матеріалах справи телефонограми, відповідно до якої Міністерство юстиції України за номером телефону державного реєстратора Гаспаряна Г.А., що був зазначений у скарзі, 18.12.2020 року намагалось повідомити його про час та місце засідання Колегії, не приймається судом як належний доказ вжиття відповідачем всіх необхідних заходів для повідомлення позивача про розгляд вказаної скарги, оскільки зі змісту телефонограми вбачається, що позивач не прийняв телефонограму, про що вказує відмітка "телефонний номер не відповідає".

Колегія суддів вказує, що невиконання положення Порядку №1128 щодо повідомлення скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів, про час і місце засідання колегії, є порушенням передбаченого ст.2 КАС України критерію правомірності прийнятого рішення, а саме: урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №826/19452/16, в якій зазначено, що посилання скаржників на те, що наявність формальних порушень процедурного характеру не може бути підставою для скасування спірного наказу є необґрунтованими, оскільки важливість дотримання і неухильного виконання процедури розгляду скарги безпосередньо пов`язана із забезпеченням права суб`єкта особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема надання нею відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли. Тому, невиконання суб`єктом влади вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду скарги та як наслідок, прийнятого за її результатами рішення.

За таких обставин суд вважає, що спірне рішення прийнято без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Колегія суддів зауважує, що зазначені процедурні порушення розгляду скарги Грекової Л.В. в інтересах ТОВ "Формленд" нівелюють відповідні наслідки та обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №728/5 від 24 лютого 2021 року, прийнятого на підставі висновку колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 23.12.2020 року.

Таким чином, враховуючи наявність спору щодо нерухомого майна, яке, в свою чергу, являється об`єктом оскаржуваних реєстраційних дій, та встановлені в ході судового розгляду справи порушення в частині процедури розгляду скарги, а також невідповідність акту індивідуальної дії критеріям обґрунтованості, розсудливості та пропорційності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в оскаржуваній частині.

Натомість, відповідачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовується апеляційна скарга.

Колегія суддів вважає, що інші аргументи, наведені учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, не вимагають детального обґрунтування, так як не є вирішальними.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 по справі № 520/3345/21 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 14.02.2022 року