Справа № 520/16251/21
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 р.Справа № 520/16251/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/16251/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Харківській області на користь ОСОБА_1 , збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 194 218,13 грн. (сто дев`яносто чотири тисячі двісті вісімнадцять гривень 13 коп.),

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, відповідно до КАС України.

- судові витрати по розгляду справи стягнути з відповідача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року відкрито спрощене провадження по даній справі.

Позивачем до канцелярії суду подано заяву про зміну підстав позовних вимог, в якій визначив позовні вимоги наступним чином:

- визнати дії суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби в Харківській області протиправними, які полягають у несвоєчасній виплаті ОСОБА_1 у серпні 2021 року одноразової грошової допомоги при звільненні у березні 2008 року;

- для визначення оцінки розміру майнових витрат позивача пов`язаних із затримкою виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні, які розумно передбачити, зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Харківській області провести розрахунок на підставі даних Національного банку України про середньозважені ставки за кредитами в річному обчисленні у 2008-2021 роках розміру сум, які позивач, недоотримавши належні йому кошти від відповідача, міг сплатити як відсотки за відповідний період взявши кредит з метою збереження рівня його життя (згідно пункту 94.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц);

- стягнути з відповідача Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1 збитки у вигляді упущеної вигоди на суму визначену на підставі проведеного розрахунку, а також усі понесені позивачем витрати пов`язані з пред`явленням даного позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 провадження у справі закрито.

Позивач, не погодившись з даною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що позовні вимоги, провадження по яким закрито, не були раніше предметом судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у справі № 520/13596/2021 вже вирішено питання стягнення на користь позивача заборгованості у зв`язку з несвоєчасною виплатою коштів, що в силу п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є підставою для закриття провадження у даній справі.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно необхідності закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає закриття провадження у справі.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала справа № 520/13593/2021 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код 39599198) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 04.03.2008 року по 16.07.2021 року.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що адміністративна справа №520/13593/2021 за позовом ОСОБА_1 розглядалась відповідно до вимог трудового законодавства України, а саме статтей 116-117 КзПП, пов`язана з протиправною бездіяльністю Головного управління ДФС у Харківській області.

А позовні вимоги у справі №520/16251/21 пов`язані з протиправними діями суб`єкта владних повноважень, які полягають у несвоєчасній виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні позивача, що завдало йому матеріальної шкоди, завданої незаконними діями посадових осіб відповідача при здійсненні ним своїх повноважень, що є підставою для відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування цієї шкоди, а саме збитків у вигляді упущеної вигоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що адміністративні справи № 520/16251/21 та № 520/13593/2021 не можуть вважатися такими, що розглядаються між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, і висновок суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про те, що судовим рішення у справі № 520/13593/21 вже вирішено питання стягнення на користь позивача заборгованості у зв`язку із несвоєчасною виплатою коштів є помилковим.

Отже, не дивлячись на те, що сторони у цих позовах є ті ж самі, однак підстави та предмет спору у цих справах не є ідентичним, оскільки матеріально-правові вимоги позивача до відповідача не є тотожними.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Bellet v. Frаnсе, де Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відтак, як свідчить позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Встановлені вище обставини дають підстави для висновку, що суд першої інстанції не дослідив належним чином підстави позову у цій справі та не встановив із достовірністю, що у цій справі підстави позову є фактично іншими, ніж у справі № 520/13593/2021.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у цій, у зв`язку з чим помилково закрив провадження у справі, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 по справі № 520/16251/21 скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 14.02.2022 року