Справа № 300/779/22
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"14" лютого 2022 р. Справа № 300/779/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови від 14.06.2019,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , 07.02.2022 звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузика І.І. від 14.06.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 54995750.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Частинами 1, 3 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина 6 статті 161 КАС України).
Частиною 1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд звертає увагу, що звернення позивача за правовою допомогою до адвоката не змінює момент, з якого вона повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли ОСОБА_1 почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.
Крім того, суд зазначає, що позивач у позовній заяві зазначає, що дізналася про порушення своїх прав саме 26.11.2021, коли адвокат отримав від відповідача копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.06.2019.
Однак, суд зауважує, що позивач оскаржує не постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.06.2019, а постанову від 14.06.2019 про стягнення виконавчого збору, яку отримано у відповідь на адвокатський запит 11.11.2021.
Суд звертає увагу на те, що витребування повторно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.06.2019, яка не є предметом оскарження в поданому до суду позові, не може свідчити про поважність пропуску строку звернення до суду саме щодо оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 14.06.2019, яку отримано у відповідь на адвокатський запит 11.11.2021.
Долучена до позовної заяви довідка АТ ОТП Банк від 24.12.2021 за №100-4-100-4-100-5/297 підтверджує факт накладення арешту на кошти позивача та не може бути доказом поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом.
Разом з цим, позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що позивач з 14.06.2019 не користувалася відкритим у банку рахунком та, відповідно не знала про накладений арешт на кошти, що знаходяться на ньому.
Окрім того, слід зазначити, що адвокат Феденчук І.М. звернувшись до відповідача із запитом, зокрема, від 05.11.2021 вказав, що надає правову допомогу позивачу у справі про стягнення виконавчого збору.
Тобто, позивач станом на дату звернення за правовою допомогою та подання адвокатського запиту 05.11.2021 уже знала про існування оскаржуваної постанови.
Проте, за яких обставин ОСОБА_1 дізналась про наявність оскаржуваої постанови і коли, внаслідок чого звернулась за правовою допомогою, позивачем не вказано.
Таким чином, суд вважає заяву про поновлення строку звернення необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Також суд зазначає, що згідно із частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (надалі, також Закон України "Про судовий збір"), суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суддя зазначає, що позивачем до позовної заяви долучено квитанцію №64 від 29.11.2021 про сплату судового збору в розмірі 908,00 грн.
В той же час, у відповідності до довідки начальника відділу документального забезпечення канцелярія Івано-Франківського окружного адміністративного суду Іваськевич Х.П. від 07.02.2022, зазначену квитанцію за аналогічним номером, датою та розміром судового збору подано позивачем до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/7912/21 за позовною заявою ОСОБА_1 Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузика І.І. від 14.06.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 54995750. Тобто, відповідного зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за даним матеріалами адміністративної справи не відбулось.
Слід звернути увагу, що позивач не позбавлений права на повернення сплаченого судового збору в адміністративній справі №300/7912/21 на підставі поданої нею заяви, в силу вимог частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір", у порядку встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
За таких обставин, суд вважає, що вказана вище квитанція не є належним доказом сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви, оскільки вказані кошти сплачені за іншою позовною заявою, а саме в адміністративній справі №300/7912/21.
Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору чи документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати останнього.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно зі статями 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (надалі, також Закон №3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно із частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у розмірі 2481 гривня.
Згідно із змістом прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру.
Законом України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 зазначеного Закону, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за подання даного позову у розмірі 992,40 грн.
Підсумовуючи наведене вище суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд звертає увагу, що згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".
Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За змістом частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
На підставі наведеного та керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови від 14.06.2019 - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом: надання (долучення) документа про сплату судового збору у розмірі 992,40 гривень або належних доказів, які підтверджують обставини необхідні для вирішення питання щодо звільнення, зменшення розміру або відстрочення сплати судового збору; зазначення поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин його пропуску.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо оскарженню не підлягає, у відповідності до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Микитюк Р.В.