Справа № 160/1864/22
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 січня 2022 року Справа 160/1864/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Василенка Валерія Миколайовича про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Василенка Валерія Миколайовича, в якому просить суд:

- зобов`язати приватного нотаріуса Василенко Валерія Миколайовича внести коригування до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та виправити таким чином помилки, які утворились при реєстрації об`єкта нерухомого майна (конкретизувавши з яких саме приміщень складається 30/100) (на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ), який належить права власності ОСОБА_2 (тобто внести інформацію, яка зазначена у договорі дарування № 28800 від 24.10.1990 року).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суддя приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України, виходячи з наступного.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Слід зазначити, що позивач - це фізична або юридична особа, яка має адміністративну процесуальну правоздатність і на захист прав та інтересів якої виникає адміністративний процес.

За приписами частини першої-другої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій (ч. 1 ст. 43 КАС України).

Тобто, зміст вищевказаних норм права свідчить про те, що особа має право звернутися за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Інакше кажучи, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать.

Відповідно до пункту 9 частини 5 статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначається: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Зі змісту позову слідує, що позивач звертає позовні вимоги до приватного нотаріуса Василенка Валерія Миколайовича. Вказані обставини заявник пов`язує з необхідністю внесення коригування до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та виправити таким чином помилки, які утворились при реєстрації об`єкта нерухомого майна на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , тобто внести інформацію, яка зазначена у договорі дарування № 28800 від 24.10.1990 року, конкретизувавши з яких саме приміщень складається 30/100.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на наступне. 13.08.2020 року ОСОБА_1 вирішила подарувати своєму сину - ОСОБА_3 частину приватного будинку, а саме: 70/100 домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом, з відомостей реєстру прав власності на нерухоме майно, позивач дізналась, що 17.11.2020 року приватний нотаріус Василенко Валерій Миколайович вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дані відносно ОСОБА_2 про право власності на 30/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для державної реєстрації став договір дарування № 28800 від 24.10.1990 року, виданий Сьомою державною нотаріальною конторою м. Дніпропетровська. Нотаріус зазначив розмір частки - 30/100 та вказав, що це спільна часткова власність. Але не зазначив, які саме кімнати відносяться до 30/100 частини цього домоволодіння та відходять до ОСОБА_2 , як це було зазначено в договорі дарування №28800 від 24.10.1990 року, а саме: «...у користування набувача відходить в житловій будівлі А-1 квартира № 3 кімнати 3-1; 3-2: 3-3 площею 3,9: 3-4 площею 17,1...". 06.01.2022 року позивачем була відправлена заява до приватного нотаріуса Василенко В.М. з проханням внести коригування до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та виправити помилки, але її звернення залишилось без відповіді та зміни до Державного реєстру реєстрації речових прав на нерухоме майно внесено не було.

Визначаючись із правом ОСОБА_1 на звернення до суду із цим позовом, суддя враховує наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 11.02.2010 року № 1878-VI (далі - Закон № 1878-VI).

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 1878-VI у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п`ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень. Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення. Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що була допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату.

Визначення поняття "заінтересована особа" в контексті даних правовідносин наведено в Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасвання державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 року № 3502/5.

Так, згідно з п. 1.2 Порядку № 3502/5 заінтересована особа, у разі внесення змін до записів Державного реєстру прав - особа, відомості про яку містяться у відповідному записі Державного реєстру прав.

Для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком (абз. 1 п. 2.1. Порядку № 3502/5).

Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що із заявою про внесення змін або уточнень (виправлень) до нотаріуса можуть звернутися особи, які містяться у відповідному записі Державного реєстру прав.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме розділу "Актуальна інформація про право" станом на 25.01.2022 року, з 13.08.2020 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 (70/100) та ОСОБА_2 (30/100).

Тобто, як на момент внесення відповідачем спірного запису від 17.11.2020 року при реєстрації об`єкта нерухомого майна на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ), який належить права власності ОСОБА_2 (30/100), так і станом на момент звернення позивача із цим позовом, інформація про ОСОБА_1 у розділі "Актуальна інформація про право" вказаного Реєстру відсутня.

Вищевказане свідчить про те, що на даний час із заявою про внесення виправлень (уточнень) до Державного реєстру прав можуть звернутися особи, які містяться у відповідному записі Державного реєстру прав, а саме ОСОБА_2 та/або ОСОБА_3 .

При цьому, із вказаною заявою, звернулася позивач - ОСОБА_1 , яка з 20.02.1998 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно з Законом № 1878-VI та Порядком 3502/5 реєстрація не дає права на ініціювання питання про внесення змін до записів Державного реєстру прав, тоді як таке право дає лише наявність відомостей про таку особу у відповідному записі.

Таким чином, позивачем не надано обґрунтування порушення оскаржуваними діями відповідача прав, свобод, інтересів ОСОБА_1 , а отже не конкретизовано у чому саме полягають протиправні дії відповідача саме по відношенню до ОСОБА_1 .

За таких обставин, суддя доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає за необхідне адміністративний позов залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Василенка Валерія Миколайовича про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви та надати до канцелярії суду:

- уточнену позовну заяву в примірниках відповідно до кількості учасників справи, зазначивши, які протиправні дії відповідача були ним вчинені по відношенню саме до ОСОБА_1 та підлягають оскарженню з обґрунтуванням порушення оскаржуваними діями прав, свобод, інтересів позивача, враховуючи висновки викладені в цій ухвалі суду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Звернути увагу позивача, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна