Справа № 380/11167/20
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/11167/20 пров. № А/857/18819/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Гуляка В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства Інформаційні судові системи на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року, головуючий суддя Хома О.П., ухвалене о 16:43 год. у м. Львові, повний текст якого складено 12.08.2021 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державного підприємства Інформаційні судові системи про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДСА України (Відповідач-1), ДП Інформаційні судові системи (Відповідач-2), в якому просив визнати протиправними дії ДСА України, що полягають у наданні вказівок ДП ІСС щодо вжиття заходів щодо обмеження права на доступ до судових рішень з підстав, що не передбачені Законом України Про доступ до судових рішень, а саме на виконання постанови слідчого, прокурора про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування; зобов`язати ДСА України утриматись від таких дій; визнати протиправними дії ДП ІСС, що полягають у обмежені права на доступ до судових рішень, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень з підстави, що не передбачена Законом України Про доступ до судових рішень, а саме на виконання постанови слідчого, прокурора про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування; зобов`язати ДП ІСС відновити доступ до судових рішень.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що здійснюючи пошук судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі ЄДРСР, Реєстр) дізнався про обмеження ДП ІСС - адміністратора такого Реєстру, доступу до судових рішень у кримінальних провадженнях: №0000945, №0000683, №0001219, №0000734, №0000713, №0000753. Вважаючи таке обмеження доступу до судових рішень незаконним, звернувся до відповідачів з відповідними листами. ДСА України листом від 27.10.2020 року №Ч2174-20-2068/20 повідомило про обмеження доступу до судових рішень у Реєстрі за постановами органів досудового розслідування. ДП ІСС листом від 09.11.2029 року за №5630/6/06-00-20 повідомило про обмеження загального доступу до ряду матеріалів кримінальний проваджень у Реєстрі на підставі постанов про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, постановлених слідчими, прокурорами. Вказував, що таке обмеження є незаконним. Додатково зазначив, що лист ДП ІСС від 06.09.2019 року №4292/0/2-19 Вих. підтверджує, що Відповідач-2 повідомив ДСА України про те, що виконання постанов слідчих органів в частині обмеження доступу до судових рішень у Реєстрі не відноситься до основної діяльності ДП ІСС, а програмне забезпечення для ведення Реєстру не передбачає необхідний для цього функціонал обмеження доступу до судових рішень у реєстрі в промисловому режимі; у переважній більшості випадків постанови слідчих не мають терміну дії, а тому судові рішення, доступ до яких був обмежений на виконання постанов, залишаються недоступними для загального доступу необмежений час, що є порушенням вимог статті 4 Закону України Про доступ до судових рішень та не відповідає чинному законодавству. Крім того, ДСА України листом від 04.10.2019 року №10-24496/19 повідомлено Відповідача-2 про обов`язок ДП ІСС виконувати постанови про обмеження доступу до судових рішень, що містяться у Реєстрі. Вважав, що вказаними діями по обмеженню судових рішень порушено його права, як громадянина України та користувача Реєстру, гарантовані Законом України Про доступ до судових рішень для реалізації та дотримання засад гласності та відкритості судового процесу, передбачених статтею 129 Конституції України. Вказане зумовило звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Державної судової адміністрації України (вул. Липська, буд. 18, кв. 5, м. Київ, 01601, ) щодо скерування на виконання листами №15-26679/19 від 05.11.2019 року, №15-27534/19 від 11.11.2019 року, №15-3090/19 від 03.12.2019 року, №15-16961/19 від 27.06.2019 року, №15-16557/19 від 27.06.2019 року постанов Державного бюро розслідувань та листів Генеральної прокуратури України до Державного підприємства Інформаційні судові системи (вул. Липська, буд. 18, кв. 5, м. Київ, 01601, ) та виконання таких останнім, наслідком чого стало обмеження доступу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до судових рішень в Єдиному державному реєстрі у справах №: 757/50074/19-к, 757/50093/19-к, 757/50091/19-к, 757/50072/19-к, 757/54257/19-к, 757/33318/19-к, 757/34319/19-к, 757/34341/19-к, 757/37545/19-к, 757/37664/19-к, 757/39628/19-к, 757/48268/19-к, 757/58043/19-к, 757/65909/19-к, 757/65920/19-к, 757/50215/19-к, 757/55375/19-к, 757/55367/19-к, 757/55379/19-к, 757/54238/19-к, 757/54244/19-к, 757/54234/19-к, 757/54241/19-к, 757/54260/19-к, 757/54239/19-к, 757/54255/19-к, 757/31642/19-к, 757/66621/19-к, 757/15449/20-к, 757/15450/20-к; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ДП Інформаційні судові системи оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що дотримання ДП Інформаційні судові системи в своїй діяльності норм КПК України, зокрема, щодо обов`язковості виконання вимог слідчого, є виключною діяльністю в правовому полі, і жодним чином не є порушенням інших актів законодавства, зокрема Закону України «Про доступ до судових рішень», та не порушує права громадян на безперешкодний доступ до судових рішень. Отже висновки суду попередньої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог є помилковими. Відповідач вчиняв абсолютно законні дії по виконанню обов`язкових приписів правоохоронних органів.

В судовому засіданні представник відповідача - ДП Інформаційні судові системи підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Позивач заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва від 30.07.2003 року №1517, виданого Донецькою обласною КДКА, є адвокатом та здійснює діяльність у Адвокатському об`єднанні Головань і партнери.

Позивач, як адвокат Адвокатського об`єднання Головань і партнери, 15.10.2020 року звернувся зі скаргами на незаконне обмеження доступу до судових рішень до ДСА України та до ДП ІСС.

Скарга №20-697 до ДСА України містила вимоги:

1. забезпечити ведення ЄДРСР відповідно до положень Закону України Про доступ до судових рішень шляхом припинення неправомірних дій ДП ІСС щодо обмеження доступу до судових рішень, які були винесені за результатом розгляду судових справ у кримінальних провадженнях № 0000945; № 0000683; № 0001219; № 0000734; № 0000713; № 0000753, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень з підстави, що не передбачена Законом України Про доступ до судових рішень;

2. відновити доступ до судових рішень, які були винесені за результатом розгляду судових справ у кримінальних провадженнях № 0000945; № 0000683; №0001219; №0000734; № 0000713; № 0000753, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень та, які були обмеженні у доступі з підстави, що не передбачена Законом України Про доступ до судових рішень.

Скарга №20-698 до ДП ІСС містила вимоги:

1. надати інформацію щодо підстав відсутності у ЄДРСР наведених ухвал Печерського районного суду м. Києва, що були винесені за результатами судового розгляду у кримінальних провадженнях № 0000945; № 0000683; № 0001219; № 0000734; № 0000713; № 0000753;

2. негайно припинити неправомірні дії щодо обмеження доступу до судових рішень, які були винесені за результатом розгляду судових справ у кримінальних провадженнях № 0000945; № 0000683; №0001219; №0000734; №0000713; №0000753, що містяться у ЄДРСР з підстави, що не передбачена ч. 4 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень;

3. відновити доступ до судових рішень, які були винесені за результатом розгляду судових справ у кримінальних провадженнях № 0000945; № 0000683; №0001219; №0000734; № 0000713; № 0000753, що містяться у ЄДРСР та, які були обмеженні у доступі з підстави, що не передбачена Законом України Про доступ до судових рішень;

4. утриматись від неправомірних дій з обмеження доступу до судових рішень, які будуть винесені за результатами розгляду судових справ у кримінальних провадженнях з підстав, що не передбачені положеннями Закону України Про доступ до судових рішень.

ДСА України листом від 27.10.2020 року №Ч2173-2068/20 повідомила позивача про те, що обмеження в Реєстрі загального та повного доступу до копій судових рішень у вказаних у скарзі кримінальних провадженнях здійснюються до завершення досудового розслідування в таких кримінальних провадженнях на виконання постанов органів досудового розслідування.

ДП ІСС листом від 02.11.2020 року №5630/6/06-00-20 надало інформацію щодо обмежень права на доступ до судових рішень кримінальних проваджень № 0000945; № 0000683; № 0001219; № 0000734; № 0000713; № 0000753 такого змісту:

- судові рішення у кримінальному провадженні від 27.06.2019 року № 0000945 обмежено в ЄДРСР на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 28.10.2019 року, постановленої слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань Козловим М.Б.;

- судові рішення у кримінальному провадженні від 21.05.2019 року № 0000683 обмежено в ЄДРСР на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 05.11.2019 постановленої слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Сергєєвою А.С.;

- судові рішення у кримінальному провадженні від 05.08.2019 року № 0001219 обмежено в ЄДРСР обмежено на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 26.11.2019 року, постановленої слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Осетровою О.С.;

- судові рішення у кримінальному провадженні від 24.05.2019 року № 0000734 обмежено в ЄДРСР на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 30.07.2020 постановленої слідчим першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань Васютою Р.В.;

- судові рішення у кримінальному провадженні від 23.05.2019 року № 0000713 обмежено в ЄДРСР на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 24.06.2019 року постановленої прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України Шевеленком О.М.;

- судові рішення у кримінальному провадженні від 28.05.2019 року № 0000753 обмежено в ЄДРСР на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 24.06.2019 року постановленої прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України Шевеленком О.М.

Вказало, що при виконанні обов`язків адміністратора Реєстру підприємство не вчиняє жодних перешкод суспільству у доступі до судових рішень, діє виключно в правовому полі, що унеможливлює порушення законодавчо закріпленого права громадян України на безперешкодний доступ до судових рішень.

При цьому, обмеження доступу на час досудового розслідування зумовлено необхідністю нерозголошення відомостей досудового розслідування. Тобто, йдеться не про зникнення з реєстру/вилучення з реєстру електронних копій судових рішень Печерського районного суду міста Києва у вищевказаних кримінальних провадженнях, а про тимчасове обмеження доступу до них на підставі обов`язкових до виконання відповідно до частини 7 статті 110 КПК України процесуальних рішень прокурорів, слідчих.

Після отримання відповідей на скарги ОСОБА_1 звернувся до ДСА України з запитом на інформацію в порядку, встановленому Законом України Про доступ до публічної інформації, в якому просив:

- надати прізвище, ім`я, по батькові, посаду осіб (слідчих/прокурорів) органів досудового розслідування, що є підписантами вказаних постанов, прийнятих у кримінальних провадженнях: №0000945, №0000683, № 0001219, № 0000734, № 0000713, № 0000753 та дати і місце складання таких постанов;

- надати копії постанов, на підставі яких здійснюється обмеження в реєстрі загального та повного доступу до судових рішень у кримінальних провадженнях: №0000945, №0000683, №0001219, №0000734, №0000713, №0000753;

- надати копію листа ДП ІСС № 4292/0/2-19Вих. від 06.09.2019 року, адресованого ДСА України;

- надати копії супровідних листів чи інших документів органів досудового розслідування, що підтверджують отримання ДСА України та/або ДП ІСС постанов органів досудового розслідування, на підставі яких здійснюється обмеження в Реєстрі загального та повного доступу до судових рішень у наступних кримінальних провадженнях №0000945; №0000683; №0001219; №0000734; № 0000713; №0000753.

ДСА України на вказане звернення листом від 09.11.2020 року №інф/ч5650-20-1007/20 повідомлено позивача, що такий скеровано за належністю до відповідача-2 та одночасно надано копію листа ДП ІСС № 4292/0/2-19Вих. від 06.09.2019 року.

ДП ІСС листом від 09.11.2020 року №5865/8/06-00-20 надало відповідь на запит на інформацію позивача від 02.02.2020 року, зміст якої є аналогічним відповіді на скаргу №20-698, та відмовило у наданні копій запитуваних постанов правоохоронних органів, на підставі яких здійснено обмеження доступу до матеріалів кримінальних проваджень.

Зазначені ДП ІСС у листах від 02.11.2020 року №5630/6/06-00-20 та від 09.11.2020 року №5865/8/06-00-20 відомості щодо підстав обмеження судових рішень підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями вказаних у листах рішень органів досудового розслідування, які скеровувались ДСА України для реалізації листами від 05.11.2019 року №15-26679/19, від 11.11.2019 року №15-27534/19, від 03.12.2019 року №15-3090/19, від 27.06.2019 року №15-16961/19, від 27.06.2019 року №15-16557/19 до відповідача-2.

Таким чином, обмеження доступу до судових рішень у кримінальних провадженнях: №0000945, №0000683, № 0001219, № 0000734, № 0000713, № 0000753 відбулося на виконання рішень органів досудового розслідування та стосувалося судових рішень у справах: №757/50074/19-к, 757/50093/19-к, 757/50091/19-к, 757/50072/19-к, 757/54257/19-к, 757/33318/19-к, 757/34319/19-к, 757/34341/19-к, 757/37545/19-к. 757/37664/19-к, 757/39628/19-к, 757/48268/19-к, 757/58043/19-к, 757/65909/19-к, 757/65920/19-к, 757/50215/19-к, 757/55375/19-к, 757/55367/19-к, 757/55379/19-к, 757/54238/19-к, 757/54244/19-к, 757/54234/19-к, 757/54241/19-к, 757/54260/19-к, 757/54239/19-к, 757/54255/19-к, 757/31642/19-к, 757/66621/19-к, 757/15449/20-к, 757/15450/20-к, які перебувають на розгляді у Печерському районному суді міста Києва.

Позивач, вважаючи, що діями відповідачів щодо обмеження доступу до судових рішень порушено його законні права та інтереси громадянина та користувача Реєстру, звернувся до суду з даним позовом.

Зі змісту позовної заяви та наданих документів видно, що фактично позовні вимоги обґрунтовані обмеженням доступу до судових рішень у кримінальних провадженнях: №0000945, №0000683, №0001219, №0000734, №0000713, №0000753.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження судових рішень в реєстрі можливе лише на підставі рішення суду. При цьому, матеріали справи не містять доказів існування судових рішень про обмеження доступу громадян до судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень у справах №: 757/50074/19-к, 757/50093/19-к, 757/50091/19-к, 757/50072/19-к, 757/54257/19-к, 757/33318/19-к, 757/34319/19-к, 757/34341/19-к, 757/37545/19-к, 757/37664/19-к, 757/39628/19-к, 757/48268/19-к, 757/58043/19-к, 757/65909/19-к, 757/65920/19-к, 757/50215/19-к, 757/55375/19-к, 757/55367/19-к, 757/55379/19-к, 757/54238/19-к, 757/54244/19-к, 757/54234/19-к, 757/54241/19-к, 757/54260/19-к, 757/54239/19-к, 757/54255/19-к, 757/31642/19-к, 757/66621/19-к, 757/15449/20-к, 757/15450/20-к.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закон України Про доступ до судових рішень (далі - Закон) регулює відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Як передбачено статтею 2 Закону рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення. У визначених законом випадках судове рішення про надання дозволу на проведення розвідувального заходу або про відмову в наданні такого дозволу, винесене у закритому судовому засіданні, не оприлюднюється і не публікується.

Згідно із ст. 3 Закону Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень

Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Статтею 4 Закону передбачено, що Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Обмеження права вільного користування офіційним веб-порталом судової влади України допускається настільки, наскільки це необхідно для захисту інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

У відповідності до ст. 7 Закону у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу, не можуть бути розголошені такі відомості: 1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; 2) реєстраційні номери транспортних засобів; 3) номери банківських рахунків, номери платіжних карток; 4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні; 5) інші відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу. Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.

З мотивів безпеки у текстах судових рішень у кримінальних справах, відкритих для загального доступу відповідно до цього Закону, можуть не зазначатися відомості щодо імен (ім`я, по батькові, прізвище) суддів, які розглядали судову справу, та учасників судового процесу.

З метою унеможливлення зміни або знищення речей чи документів у кримінальному провадженні у текстах ухвал про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних справах, відкритих для загального доступу відповідно до цього Закону, не зазначаються відомості, що дають можливість ідентифікувати осіб, які зазначені в таких ухвалах як володільці речей або документів.

Як встановлено Розділом 1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 року, №1200/0/15-18 (далі - Порядок) електронний примірник судового рішення або окремої думки судді оприлюднюється шляхом надсилання до Реєстру у день його виготовлення засобами АСДС. Реєстраційні відомості, зазначені в пункті 3 розділу II цього Порядку, надсилаються до Реєстру у складі електронного документа, який вони описують.

Електронний примірник відповідного наказу в день його підписання із зазначенням прізвищ, імен, по батькові та контактних телефонів таких осіб, їх електронних адрес та посилених сертифікатів відкритих ключів КЕП вноситься до АСДС та надсилається адміністратору.

Відповідно до Розділу 8 Порядку, для реалізації права доступу до судових рішень та окремих думок суддів, внесених до Реєстру, неавторизованим користувачам надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судового рішення або його частини з дотриманням вимог цього Порядку. Авторизованим користувачам можуть додатково надаватися інші можливості роботи з образами інформаційних ресурсів Реєстру.

Обмеження (відтермінування) забезпечення загального доступу до електронних ресурсів Реєстру відбувається в порядку, визначеному законами України "Про доступ до судових рішень", "Про державну таємницю" та цим Порядком. Обмеження (відтермінування) загального доступу до електронних ресурсів Реєстру з інших підстав не допускається.

Згідно з Розділом 12 Порядку, порушення порядку ведення Реєстру, а також порушення права на доступ до судових рішень мають наслідком відповідальність, встановлену законом.

Адміністратор може обмежити доступ авторизованому користувачу до Реєстру в електронному кабінеті у разі порушення останнім вимог законодавства, цього Порядку або Правил використання Єдиного державного реєстру судових рішень.

Отже, ДП ІСС, яке є адміністратор реєстру може обмежити доступ до реєстру судових рішень у двох випадках, а саме порушення користувачем - позивачем вимог: 1) законодавства та цього Порядку; 2) Правил використання Єдиного державного реєстру судових рішень, доказів чого не надано учасниками судового розгляду, і цього не встановлено судом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що обмеження судових рішень в реєстрі можливе лише на підставі рішення суду.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021 року, встановлено відсутність судових рішень про обмеження доступу громадян до судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень у судових провадженнях: № 757/50074/19-к, 757/50093/19-к/ 757/50091/19-к, 757/50072/19-к, 757/54257/19-к, 757/33318/19-к, 757/34319/19-к, 757/34341/19-к, 757/37545/19-к. 757/37664/19-к, 757/39628/19-к, 757/48268/19-к, 757/58043/19-к, 757/65909/19-к, 757/65920/19-к, 757/50215/19-к, 757/55375/19-к, 757/55367/19-к, 757/55379/19-к, 757/54238/19-к, 757/54244/19-к, 757/54234/19-к, 757/54241/19-к, 757/54260/19-к, 757/54239/19-к, 757/54255/19-к, 757/31642/19-к, 757/66621/19-к, 757/15449/20-к, 757/15450/20.

Вказаним рішенням також встановлено, що Печерським районним судом м. Києва не приймалось будь-яких рішень про обмеження доступу громадян в Єдиному державному реєстрі судових рішень у судових провадженнях: №757/50074/19-к, 757/50093/19-к/ 757/50091/19-к, 757/50072/19-к, 757/54257/19-к, 757/33318/19-к, 757/34319/19-к, 757/34341/19-к, 757/37545/19-к. 757/37664/19-к, 757/39628/19-к, 757/48268/19-к, 757/58043/19-к, 757/65909/19-к, 757/65920/19-к, 757/50215/19-к, 757/55375/19-к, 757/55367/19-к, 757/55379/19-к, 757/54238/19-к, 757/54244/19-к, 757/54234/19-к, 757/54241/19-к, 757/54260/19-к, 757/54239/19-к, 757/54255/19-к, 757/31642/19-к, 757/66621/19-к, 757/15449/20-к, 757/15450/20.

Із змісту рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року у справі №560/7790/20, предмет і підстави позову у справі №560/7790/20 є тотожними з предметом і підставами позову у справі 380/11167/20. Такі фактично стосуються обмеження доступу до одних і тих самих судових рішень. При цьому, таке обмеження здійснено на підставі одних і тих же ухвал.

Як встановлено ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачами у розглядуваній справі та у справі №560/7790/20 є ті самі особи, а підстави та предмет позову у цих двох справах є тотожними, не підлягає доказуванню відсутність передбачених статтями 4, 7 Закону №3262-IV підстав, при наявності яких здійснюється обмеження доступу до судових рішень у справах: № 757/50074/19-к, 757/50093/19-к/ 757/50091/19-к, 757/50072/19-к, 757/54257/19-к, 757/33318/19-к, 757/34319/19-к, 757/34341/19-к, 757/37545/19-к. 757/37664/19-к, 757/39628/19-к, 757/48268/19-к, 757/58043/19-к, 757/65909/19-к, 757/65920/19-к, 757/50215/19-к, 757/55375/19-к, 757/55367/19-к, 757/55379/19-к, 757/54238/19-к, 757/54244/19-к, 757/54234/19-к, 757/54241/19-к, 757/54260/19-к, 757/54239/19-к, 757/54255/19-к, 757/31642/19-к, 757/66621/19-к, 757/15449/20-к, 757/15450/20.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає протиправними дії ДСА України щодо скерування на виконання листами №15-26679/19 від 05.11.2019 року, №15-27534/19 від 11.11.2019 року, №15-3090/19 від 03.12.2019 року, №15-16961/19 від 27.06.2019 року, №15-16557/19 від 27.06.2019 року постанов Державного бюро розслідувань та листів Генеральної прокуратури України до ДП ІСС, яке виконало ці рішення органів досудового розслідування у порушення вимог Закону та Порядку.

Покликання апелянта на норми статей 40 та 110 КПК України суд вважає безпідставними, оскільки на спірні правовідносини не поширюється дія КПК України.

Аналізуючи вищенаведені норми та обставини справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про часткову підставність та обґрунтованість позовних вимог.

В частині відмовлених позовних вимог судове рішення сторонами не оскаржується.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" (Cantoni v. France" № 17862/91), у справі "Вєренцов проти України"№ 20372/11).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

">Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Інформаційні судові системи» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі №380/11167/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Гуляк

Повний текст постанови складено 07.02.2022 року.