Справа № 340/987/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2022 року м. Дніпросправа № 340/987/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.08.2021

у справі №340/987/21

за позовом ОСОБА_1

до Кропивницької міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кропивницької міської ради, в якому з урахуванням ухвали суду про роз`єднання позовних вимог від 01.03.2021, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Кропивницької міської ради щодо розгляду його заяви від 25.08.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої у дворі по АДРЕСА_1 , біля земельної ділянки з кадастровим № :36:267:0099, для будівництва індивідуального гаража орієнтовним розміром 0,01 гектара, зареєстровану центром надання адміністративних послуг міської ради за номером 0010166 від 25.08.2020;

- зобов`язати Кропивницьку міську раду вчинити певні дії шляхом розгляду заяв ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої у дворі по АДРЕСА_1 , біля земельної ділянки з кадастровим № :36:267:0099, для будівництва індивідуального гаража орієнтовним розміром 0,01 гектара, у власність та прийняти рішення на найближчій сесії у відповідності до вимог діючого законодавства, з прийняттям відповідного рішення з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача та порушенням конституційних прав позивача на безоплатну передачу земельних ділянок у власність, що спричинило триваючу ситуацію правової невизначеності та завдало йому значних душевних страждань, які він оцінив у розмірі 150 000,00 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Кропивницької міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.08.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої у дворі по АДРЕСА_1 , біля земельної ділянки з кадастровим № :36:267:0099, для будівництва індивідуального гаража орієнтовним розміром 0,01 гектара, зареєстровану центром надання адміністративних послуг міської ради за номером 0010166 від 25.08.2020.

Зобов`язано Кропивницьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.08.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої у дворі по АДРЕСА_1 , біля земельної ділянки з кадастровим № :36:267:0099, для будівництва індивідуального гаража орієнтовним розміром 0,01 гектара, зареєстровану центром надання адміністративних послуг міської ради за номером 0010166 від 25.08.2020 та прийняти відповідне рішення.

У стягненні моральної шкоди - відмовлено.

Відмовляючи у стягненні на користь позивача моральної шкоди, суд виходив з того, що відповідачем відносно позивача допущено протиправну бездіяльність у вигляді відмови надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення визначеної позивачем земельної ділянки. Водночас, суд дійшов висновку, що така бездіяльність не мала ознак дискримінаційного характеру по відношенню до позивача, а останнім не доведено, що перебування на лікуванні мало причинно-наслідковий зв`язок та пов`язано саме з бездіяльністю відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції у цій частині та прийняти нове про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 150 000 грн. Позивач зазначає, що за наявності усіх передбачених законом підстав відповідач мав би прийняти відповідне рішення з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність ще у 2019 році. Проте, з цього моменту відповідач жодних дій не вчиняв та допустив протиправну бездіяльність, що порушує права позивача на отримання земельної ділянки і завдала позивачу значних душевних страждань та призвела до нервових переживань, внаслідок чого був змушений проходи лікування в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України, згідно яким така шкода відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів або відповідної особи.

Отже, підставою для стягнення шкоди є факт неправомірних дій певного органу чи його посадових або службових осіб; наявність шкоди; причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Відповідно до ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

В спірному випадку позивач фактично просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 150 000 грн. внаслідок не розгляду його питання з приводу безоплатного отримання у власність бажаної земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні цих позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що за наявності та доведеності самого факту протиправної бездіяльності відповідача, яка виразилась у неналежному розгляду заяви позивача від 25.08.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу вказаної шкоди саме цією бездіяльністю відповідача, наявності причинного зв`язку між заподіянням такої шкоди і хворобою позивача.

Безпосередньо факт протиправної бездіяльності відповідача як органу місцевого самоврядування, до компетенції якого належить вирішення порушених позивачем у заяві 25.08.2020 питань, яка безспірно встановлена судом, сам по собі не свідчать про заподіяння моральної шкоди позивачу та не є підтвердженням того, що така бездіяльність відповідача викликали негативні наслідки моральних страждань позивача. Наведені позивачем обставини не свідчать про наявність причинного зв`язку між порушенням звичайного душевного стану, погіршенням стану позивача і бездіяльністю відповідача, вини останнього в її заподіянні.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 150 000 грн. задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №340/987/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко