Справа № 160/2770/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 160/2770/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року (м. Дніпро, суддя Ніколайчук С.В.)

у справі № 160/2770/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

24 лютого 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив, просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не надання відповіді на звернення від 09.07.2021 р. відносно порушень Дніпровським приміським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) та щодо не вжиття відповідних заходів реагування за обставинами щодо перерахунку і переходу від пенсії з інвалідності на пенсію за віком з урахуванням 24 місяців додаткового стажу;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути звернення від 09.07.2020, провести перевірку порушень Дніпровським приміським відділом обслуговування громадян (сервісного центру) по даним фактам відповідно запитанням та змісту звернення від 09.07.2020 та вжити належні заходи реагування і дати відповідь на кожну вимогу:

- вказати винуватця - спеціаліста Дніпровського приміського відділу послуг громадянам Пенсійного фонду і причину по якій позивача ввели в оману і своєчасно не оповістили про брак страхового стажу - 24 місяці після 10.02.2016 і не запросили для своєчасного з`ясування і виправлення помилок та порушень;

- вказати винних спеціалістів, які не виконали ст. 44, 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 4.2, 43, 4.7 п. IV. «Приймання, оформлення і розгляд документів» постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій», чинного на день звернення - 13.03.2021, і причину, по якій позивача своєчасно не повідомили про нехватку страхового стажу, невідповідність страхового стажу, не запросили для своєчасного з`ясування і виправлення помилок та порушень, та не повідомили про відмову у перерахунку, не надали позивачу строк - не пізніше 10 днів після винесення рішення про відмову в перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження;

- вказати законні причини (з посиланням на статті закону) і організацію, де незаконно загублений страховий трудовий стаж позивача за 24 місяці на 13.03.2020, відповідно до трудової книжки та розрахунок стажу;

- вказати причину (статтю закону, документа) по якій позивачу не зараховано 13 днів страхового стажу у березні 2020 при поданні заяви позивача Дніпровському приміському відділу обслуговування громадян з метою переходу від пенсії з інвалідності до пенсії за віком 13.03.2020;

- провести розрахунок трудового стажу, який увійшов до трудової книжки, але не був включений в необхідний за 24 місяця стаж - з 10.02.2016 по 13.03.2020 та ознайомити позивача із матеріалами пенсійної справи за його заявою від 13.03.2020, індивідуальними відомостями застрахованої особи, розрахунку страхового стажу на 24.02.2021;

- провести розрахунок пенсії позивача яку він мав отримувати з 13.03.2020 при переході від пенсії з інвалідності на пенсію за віком, з урахуванням 24 місяців додаткового страхового стажу і доходів до 2000 року за 60 місяців, та з 29.05.2020, надати позивачу копію цих розрахунків або повідомити позивача про відмову у перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження на сьогоднішній день;

- запросити позивача для участі в перевірці або по телефону з метою детального свідчення і пояснення та ознайомити позивача із матеріалами перевірки і результатами розгляду звернення позивача від 09.07.2020 та за результатами розгляду скарги позивача повідомити про готовність відповіді по телефону, надати позивачу письмову відповідь на його заяву у встановленому законом порядку і термін.

- внести зміни та надати позивачу копії необхідних матеріалів, а саме звіт по заробітку за 2019 і 2020 та страховий стаж на день звернення до суду - 24.02.2021.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивач, зокрема, зазначив, що звертався до відповідача із заявою від 09.07.2020 щодо перевірки бездіяльності Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян, на яку 27.08.2020 отримав відповідь без додатків за підписом начальника Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян В. Підодвірної. На думку позивача, така відповідь суперечить Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки надана не уповноваженою особою, є незрозумілою та не містить пояснень щодо кожного питання згідно його заяви від 09.07.2020. Позивач також зазначає, зі зверненням від 09.07.2020 він звертався саме до відповідача, проте, відповіді на це звернення від відповідача не отримував, перевірка бездіяльності Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян не проводилася та з матеріалами такої перевірки позивач не ознайомлений.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

06 грудня 2021 року позивач подав до суду уточнену апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо належного розгляду звернення (не надання відповіді на звернення) від 09.07.2020; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути звернення від 09.07.2020, провести перевірку порушень Дніпровським приміським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) по даним фактам відповідно до запитань та змісту звернення від 09.07.2020, вжити належні заходи реагування за обставинами, викладеними у зверненні.

Позивач також подав до суду заяву про стягнення з відповідача судових витрат на сплату судового збору та послуг банку в розмірі 2320 грн.

Відповідач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. У відзиві відповідач зазначив, що відповідно до Положення про управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду Україні у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.09.2019 № 296 (далі - Положення), Управління обслуговування громадян є самостійним структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та не має статусу відокремленого підрозділу юридичної особи. Згідно з п.1.2 Розділу 1 Положення Дніпровський приміський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) входить до складу Управління обслуговування громадян. На звернення позивача від 09.07.2020 листом від 23.07.2020 вих. №13821-13800/К-02/8-0400/20 відповідачем надані обґрунтовані роз`яснення на усі питання, зазначені у зверненні, які стосуються призначеної позивачу пенсії. ОСОБА_1 звертався з аналогічними позовними вимогами до адміністративного суду в частині здійснення перерахунку пенсії у справі № 160/590/21.

01 лютого 2022 року позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача та клопотання про зменшення вимог апеляційної скарги, у якому просить розглянути справу за його участі, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо належного розгляду звернення (не надання відповіді на звернення) від 09.07.2020; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути звернення від 09.07.2020, провести перевірку порушень Дніпровським приміським відділом обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду по даним фактам відповідно запитань та змісту звернення від 09.07.2020 та вжити належні заходи реагування за обставинами, викладеними у зверненні. Позивач, зокрема зазначив, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи позивача стосовно суті апеляційних вимог. В матеріалах справи № 160/2770/21 та відзиві відсутні підтвердження відправки, вручення і отримання позивачу відповіді на звернення від 09.07.2020 від Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області.

Розглянувши клопотання позивача про розгляд справи за його участю, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обґрунтованих підстав для його задоволення, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене в порядку письмового провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагає проведення судового засідання, що відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України є підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13 березня 2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про працевлаштування та перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з даними СПОВ на момент звернення позивача (13.03.2020) сплата страхових внесків здійснена по 29.02.2020 включно. Дані про нараховану суму та сплату внесків у березні 2020 року відсутні. Страховий стаж набутий після первинного призначення пенсії становив 23 місяці 27 днів (по 29.02.2020), в тому числі періоди одержання допомоги по безробіттю з 08.02.2018 по 28.02.2019 та з 06.03.2019 по 23.10.2019 (20 місяців 10 днів).

Таким чином, на підставі заяви позивача від 13.03.2020 року проведено перерахунок пенсії у зв`язку з даними про працевлаштування.

Оскільки станом на 13.03.2020 страховий стаж, набутий після призначення пенсії, становив менше 24 місяців, відповідач не застосовував для розрахунку пенсії середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

29.05.2020 позивач повторно звернувся із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі заяви від 29.05.2020 та даних СПОВ, на момент повторного звернення, в тому числі періодів одержання допомоги по безробіттю з 08.02.2018 по 28.02.2019 та з 06.03.2019 по 23.10.2019, позивача переведено на пенсію за віком. На дату звернення 29.05.2020 позивач набув 25 місяців 20 днів страхового стажу після призначення пенсії по інвалідності.

01.06.2020 року позивачем подано заяву до Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) з проханням встановити винних та уточнити причини відсутності стажу 24 місяця на 13.03.2020 року.

Згідно доводів позивача, відповіді на заяву він не отримав, у зв`язку з чим 09.07.2020 року звернувся до голови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив:

- провести перевірку;

- вказати винуватця - спеціаліста Дніпровського приміського відділу послуг громадянам Пенсійного фонду і причину, по якій мене ввели в оману і своєчасно не оповістили про брак страхового стажу 24 місяці після 10.02.2016 і не запросили для своєчасного вияснення і виправлення помилок та порушень;

- вказати законні причини (з посиланням на статті закону) і організацію, де незаконно загублений страховий трудовий стаж за 24 місяці на 13.03.2020, відповідно до трудової книжки (додаток № 3) та розрахунок стажу;

- указати причину (статтю закону, документа) по якій позивачу не зараховано 13 днів страхового стажу в березні 2020 р. при подачі заяви Дніпровському приміському відділу послуг громадянам Пенсійного фонду з метою переходу від пенсії з інвалідності до пенсії за віком 13.03.2020;

- провести розрахунок трудового стажу, який увійшов до трудової книжки, але не був включений в необхідний з 24 місяця стаж з 10.02.2016 по 13.03.2020;

- провести розрахунок пенсії, яку позивач міг-би отримувати з 13.03.2020 при переході від пенсії з інвалідності до пенсії за віком з урахуванням 24 місяців додаткового страхового стажу і моїх доходів до 2000 р. за 60 місяців та з 29.05.2020 і надати позивачу копію цих розрахунків;

- запросити позивача для участі в перевірці з метою детального свідчення і пояснення та за результатами розгляду скарги повідомити про готовність відповіді по телефону та дати письмову відповідь на заяву у встановленому законом порядку.

На заяву від 09.07.2020 Дніпровським приміським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області позивачу надано відповідь, оформлену листом від 23.07.2020 №13821-13800/К-02/8-0400/20.

Не погоджуючись із бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо надання відповіді на звернення від 09.07.2021 та не вжиття відповідних заходів реагування, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, оскільки: спір між сторонами у справі виник стосовно ненадання повної відповіді на звернення позивача від 09.07.2020; на звернення позивача від 09.07.2020 відповідачем було надано обґрунтовані роз`яснення на усі питання, зазначені у зверненні, які стосуються призначеної позивачу пенсії відповідно до норм чинного пенсійного законодавства та Закону України "Про звернення громадян"; протиправна бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на звернення від 09.07.2021 р. відносно порушень Дніпровським приміським відділом обслуговування громадян (сервісного центру) та щодо не вжиття відповідних заходів реагування не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до доводів апеляційної скарги позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду звернення від 09.07.2020, зобов`язання відповідача розглянути звернення від 09.07.2020 та провести перевірку Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) щодо порушень, вказаних позивачем у зверненні, зобов`язання відповідача вжити належні заходи реагування за викладеними у зверненні обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із заявою від 09.07.2020 в порядку Закону України «Про звернення громадян».

У відповідь на заяву від 09.07.2020 позивач 27.08.2020 отримав лист Приміського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про розгляд звернення» від 23.07.2020 №13821-13800/К-02/8-0400/20, у якому, зокрема, роз`яснено право позивача відповідно до Закону України «Про звернення громадян» на оскарження отриманого роз`яснення в органах вищого рівня або в судовому порядку.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховані наступні обставини.

Так, в обґрунтування вимог заяви 09.07.2020 позивач посилався вимоги Закону України «Про звернення громадян» та зазначав, що він звертався до Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою від 01.06.2020, у якій просив встановити винних осіб та уточнити причини відсутності додаткового страхового стажу за 24 місці, проте, станом на 09.07.2020 не отримав відповіді. Також в прохальній частині заяви позивач просив повідомити його про результати розгляду його скарги.

Крім того, заява позивача від 09.07.2020 була адресована безпосередньо голові Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Отже, за своїм змістом заява позивача від 09.07.2020 є скаргою, поданою в порядку Закону України «Про звернення громадян» голові Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регульовано Законом України «Про звернення громадян».

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до підпункту 14 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює розгляд звернень, заяв та скарг підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області має повноваження та обов`язок щодо розгляду скарг, поданих на його адресу.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо передачі заяви позивача 09.07.2020 за належністю до Приміського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) та повідомлення про це позивача.

Крім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, тому відповідач не мав правових підстав для направлення заяви позивача 09.07.2020 до Приміського відділу обслуговування громадян (сервісний центр).

Отже, в такому випадку відсутні підстави вважати, що відповідачем своєчасно та у належний спосіб розглянуто заяву позивача від 09.07.2020, оскільки відповідь на цю заяву не було надано тим суб`єктом владних повноважень, який отримав цю заяву.

Посилання відповідача на норми Положення про управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду Україні в Дніпропетровській області, затвердженого наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.09.2019 № 296, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в обґрунтування своїх доводів його копії відповідач до суду не надав.

З огляду на викладене, повні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не надання відповіді на звернення від 09.07.2021, зобов`язання відповідача розглянути звернення від 09.07.2020 та надати відповідь - підлягають задоволенню.

Доводи позивача про те, що відповідь від 23.07.2020 №13821-13800/К-02/8-0400/20 не є зрозумілою та не містить відповіді на усі питання, поставлені у заяві від 09.07.2020, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначена відповідь надана суб`єктом владних повноважень, який не є відповідачем у справі, та не оскаржена позивачем, а тому не може бути предметом розгляду у даній справі.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перевірку відділу обслуговування громадян та вжити необхідні заходи реагування колегія суддів зазначає, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З огляду на викладене, зазначені позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є зокрема: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Згідно частинам 2, 3 ст. 242 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не надання відповіді на звернення позивача від 09.07.2021 та зобов`язання відповідача розглянути звернення позивача від 09.07.2020, надати відповідь з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139, п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України пропорційно частині задоволених позовних вимог, а саме 50 відсоткам від сплаченого судового збору за подання позову в сумі 908,00 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 1362,00 грн., що складає 1135,00 грн.

Вказані позивачем у заяві від 05.12.2021 витрати на послуги банку не підлягають розподілу, оскільки такі витрати не належать до судових витрат, передбачених статтею 132 КАС України.

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/2770/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не надання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 09.07.2021 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.07.2020 та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не надання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 09.07.2021.

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.07.2020 та надати відповідь.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1135,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/2770/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко