Справа № 640/17141/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Єгорової Н.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що полягають у не врахуванні ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу періоду трудової діяльності з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року та здійснити перерахунок пенсії за віком, починаючи з дня подання заяви, а саме: з 13 січня 2020 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року та здійснити перерахунок пенсії за віком, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме: з 13 січня 2021 року.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме, не надано правової оцінки діям органів Пенсійного фонду України.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За приписами законодавчих норм, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Враховуючи, що позивач працювала на посаді лаборанта до 21.08.1992 року, у вказаний період законодавчо не було передбачено проведення атестації робочих місць за уумовами праці, що виключає потребу в отриманні результатів проведення атестації робочих місць для встановлення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Позивач вказує, що суду було надано її трудову книжку, в якій зазначено відомості про роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, внесені відповідно до вимог Інструкції, крім того, містяться всі необхідні оформлені належним чином відомості про займану посаду і період виконуваної роботи для підтвердження пільгового стажу, що також зазначено в листі ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» від 22.01.2021 року.

Таким чином, для прийняття рішення про зарахування до пільгового страхового стажу періоду трудової діяльності позивача з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року, в органах пенсійного фонду були всі документи, визначені законодавством.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

22 листопада 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли уточнення до апеляційної скарги, в яких ОСОБА_1 зазначає, що в апеляційній скарзі нею було допущено технічну описку, а саме в прохальній частині вказано здійснити перерахунок пенсії за віком, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме: з 13 січня 2021 року. Дана дата є опискою та не відповідає дійсності, оскільки в позовній заяві зазначена дата 13 січня 2020 року, а не дата 13 січня 2021 року.

З огляду на вищевикладене, позивач просила врахувати, що дата 13 січня 2021 року є технічною опискою та необхідно враховувати дату 13 січня 2020 року, що, в свою чергу, було взято до уваги апеляційним судом при здійсненні розгляду.

Також, 22 листопада 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про приєднання/долучення додаткових доказів, до якого позивачем долучено копію довідки ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» № 01-20 від 09 листопада 2020 року.

На підтвердження неможливості подачі відповідної довідки до суду першої інстанції позивачем також надано подання державного виконавця про притягнення до кримінальної відповідальності від 20 травня 2021 року № 63556262/9.

Окрім цього, позивач посилається на Списки № 1, 2 та вказує, що лаборанти цехових лабораторій хімічно-фармацевтичних і фармацевтичних виробництв, зокрема, хлору, відносяться до робіт, які дають право на отримання пенсії на пільгових умовах.

06 грудня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких позивач наголошує, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення, а також вказує аналогічні пояснення щодо Списків № 1, 2, які вже були викладені у клопотанні, яке надійшло 22 листопада 2021 року.

04 січня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому відповідач підтримує правову позицію суду першої інстанції та просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач наводить доводи, аналогічні викладеним у відзиві в суді першої інстанції та зазначає, зокрема, що органом пенсійного фонду направлялися листи до Київського науково-дослідного інституту синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом щодо надання довідки про підтвердження пільгового стажу, але відповіді не надходило.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, наданих копотань та пояснень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та з 29 вересня 2018 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 11 жовтня 1977 року, яка містить записи про періоди роботи позивача №1-47, починаючи з 01 вересня 1977 року по 30 червня 2005 року.

Згідно із записами №14-20 №14-20 в трудовій книжці позивач:

- 05 листопада 1984 року «Принята старшим лаборантом в отдел 53 п-19» Киевского научно-исследовательского филиала ГОСНИИХЛОРПРОЕКТА (запис 14);

- 01 серпня 1986 року «В связи с изменением структуры филиала переведена лаборантом старшим в отдел 70» (запис 15);

- 01 серпня 1989 року «В связи с введением новых условий оплаты труда переведена лаборантом в отд. 70» (запис 16);

- наказом від 01 березня 1999 року №73 «Киевский научно-исследовательский филиал ГОСНИИХЛОРПРОЕКТА» перейменований в «Киевский научно-исследовательский филиал с открытым заводом Московского научно-производственного объединения «Синтез» (запис 17);

-наказом від 01 червня 1992 року №191 «Киевский научно-исследовательский филиал с открытым заводом Московского научно-производственного объединения «Синтез» перейменований в «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» (запис 18);

- 02 березня 1992 року «Переведена лаборантом в лаб. 801» (запис 19);

- 29 квітня 1992 року «Уволена по ст. 40 п. 1 КЗоТ Украины по сокращению штата» (запис 20).

Усі інші записи в трудовій книжці позивача не відносяться до предмету спору та не заперечуються сторонами, а тому не досліджувались судом першої інстанції.

У відповідь на заяву позивача від 13 січня 2020 року відповідач листом від 24 січня 2020 року№2600-0308-8/3305 повідомив, що для зарахування періоду роботи з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року управлінням неодноразово направлялися листи до Київського науково-дослідного інституту синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом щодо надання довідки про підтвердження пільгового стажу, але відповідь не надходила, тому зарахувати даний період роботи до пільгового стажу не має підстав.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року у справі №758/6464/19 зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» надати ОСОБА_1 довідку про пільговий стаж із зазначенням заробітної плати з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року включно.

Вважаючи неврахування до пільгового страхового стажу періоду трудової діяльності з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року протиправним, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що за записами №14-20 в трудовій книжці позивача можна розрахувати загальний трудовий стаж за період з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року, проте, вони не містять відомостей, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, при цьому, в матеріалах справи відсутня довідка видана ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» про пільговий стаж роботи позивача з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року, докази направлення до ГУ ПФУ в м. Києві довідки ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» про пільговий стаж роботи позивача, а також будь-які інші докази, які підтверджують право позивача на пенсію на пільгових умова у період з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XIІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна норма передбачена пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), а саме, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, у спірний період з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року позивач працювала:

- 05 листопада 1984 року «Принята старшим лаборантом в отдел 53 п-19» Киевского научно-исследовательского филиала ГОСНИИХЛОРПРОЕКТА (запис 14);

- 01 серпня 1986 року «В связи с изменением структуры филиала переведена лаборантом старшим в отдел 70» (запис 15);

- 01 серпня 1989 року «В связи с введением новых условий оплаты труда переведена лаборантом в отд. 70» (запис 16);

- наказом від 01 березня 1999 року №73 «Киевский научно-исследовательский филиал ГОСНИИХЛОРПРОЕКТА» перейменований в «Киевский научно-исследовательский филиал с открытым заводом Московского научно-производственного объединения «Синтез» (запис 17);

-наказом від 01 червня 1992 року №191 «Киевский научно-исследовательский филиал с открытым заводом Московского научно-производственного объединения «Синтез» перейменований в «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» (запис 18);

- 02 березня 1992 року «Переведена лаборантом в лаб. 801» (запис 19);

- 29 квітня 1992 року «Уволена по ст. 40 п. 1 КЗоТ Украины по сокращению штата» (запис 20).

Вищевказана інформація підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 11 жовтня 1977 року, яка містить записи про періоди роботи позивача №1-47, починаючи з 01 вересня 1977 року по 30 червня 2005 року (а.с. 4-17).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Так, як було встановлено вище, ОСОБА_1 з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року працювала лаборантом та старшим лаборантом у відділах Київського науково-дослідного інституту синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом повний робочий день.

З метою перевірки відповідності наявних у трудовій книжці записів про роботу позивача Спискам, що чинні на період роботи позивача, колегією суддів встановлено наступне.

В зазначений період роботи позивача (з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року) чинними були, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 Список №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах та Список №2 виробництв, цехів, професій і посад із важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

Відповідно до вищевзазначених Списків № 1, 2 право на призначення пенсії на пільгових умовах дає робота лаборантом:

- зайнятим повний день на роботах з налагодження прискорювачів заряджених частинок в сфері дії радіоактивних випромінювань - список №1 розділ ХІІ «Електротехнічне виробництво» пункт б;

- зайнятим повний робочий день на роботах з радіоактивними речовинами і джерелами іонізуючих випромінювань - список №1 розділ ХІІІ «Радіотехнічне виробництво» стаття 1 пункт б;

- зайнятим повний робочий день на ділянках з застосуванням ртуті і плавикової кислоти - список №1 розділ ХІІІ «Радіотехнічне виробництво» стаття 2 пункт б абзац перший;

- зайнятим повний робочий день на дільницях і роботах з застосуванням свинцевого сурику в скляному виробництві - список №1 розділ ХІІІ «Радіотехнічне виробництво» стаття 2 пункт б абзац другий;

- цехових хімічних лабораторій - список №1 розділ ХVІ «Виробництво штучного і синтетичного волокна» абзац четвертий;

- постійно і безпосередньо працюючим на установках по гамма-дефектоскопії (просвічування металів) - список №1 розділ ХХІ «Загальні професії» абзац дев`ятий;

- лаборантам-рентгенологам, зайнятим в рентгенівських кабінетах і лабораторіях - список №1 розділ ХХІ «Загальні професії» абзац десятий;

- зайнятим на збагаченні п`єзооптичної сировини і агату - список №2 розділ ХVІІ «Радіотехнічне виробництво» пункт б абзац четвертий;

- в цехових лабораторіях - список №2 розділ ХХV «Виробництво медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів» стаття 1 пункт а;

- лаборантам - список №2 розділ ХХV «Виробництво медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів» стаття 1 пункт б;

- цехових лабораторій - список №2 розділ ХХV «Виробництво медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів» стаття 4 пункт б;

- зайнятим на аналізі свинцевих сплавів - список №2 розділ ХХVІІ «Поліграфічне виробництво» пункт б.

Колегія суддів наголошує, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

В той же час, в межах спірних правовідносин апеляційним судом після системного дослідження записів трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що з записів, що містяться в останній, суд позбавлений можливості встановити, яку роботу і в якому відділі виконувала ОСОБА_1 , працюючи лаборантом у Київському науково-дослідному інституті синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом та чи відноситься робота, яку виконувала позивач до роботи, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Апелянт зазначає, що як вбачається із записів трудової книжки, «Киевский научно-исследовательский филиал ГОСНИИХЛОРПРОЕКТА» перейменований в «Киевский научно-исследовательский филиал с открытым заводом Московского научно-производственного объединения «Синтез». Важливим у цій справі є саме характер діяльності роботодавця апелянта, адже він пов`язаний з виробництвом хлору.

В письмових поясненнях до апеляційної скарги позивач посилається на Списки № 1, 2 та вказує, що лаборанти цехових лабораторій хімічно-фармацевтичних і фармацевтичних виробництв, зокрема, хлору, відносяться до робіт, які дають право на отримання пенсії на пільгових умовах.

З приводу вищенаведених доводів апелянта, колегія суддів зазначає, що одна лиш наявність слова «хлор» у назві підприємства, на якому працювала позивач, не дає можливості констатувати, що діяльність цього підприємства полягала виключно у виробництві хлора та що ОСОБА_1 , працюючи на цьому підприємстві, була задіяна у цьому виробництві.

Так, відповідно до Списку № 2 лаборанти цехових лабораторій хімічно-фармацевтичних і фармацевтичних виробництв, зокрема, хлору, відносяться до робіт, які дають право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що у спірні періоди діяльність Київського науково-дослідного інституту синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом (з різними назвами) полягала саме та виключно у виробництві хлору, як і відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 працювала саме лаборантом цехових лабораторій на підприємстві хімічного виробництва хлора, оскільки записи трудової книжки містять лише формулювання лаборант відділу та старший лаборант відділу, без будь-якої деталізації роботи позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за записами №14-20 в трудовій книжці позивача можна розрахувати лише загальний трудовий стаж за період з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року, проте, вони не містять відомостей, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах.

Тобто, в даному випадку, в трудовій книжці відсутні точні відомості, що визначають право ОСОБА_1 на пенсію на пільгових умовах, тобто, для підтвердження наявності такого трудового стажу необхідна уточнююча довідка підприємства, що відповідає приписам Порядку № 637.

Однак, в матеріалах справи відсутня довідка видана ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» про пільговий стаж роботи позивача з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року, яка б визначала яку саме роботу та в яких відділах виконувала позивач, та, відповідно, підтвердила б право позивача на пенсію на пільгових умова у період з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року.

Деснянський районний суд в м. Києві рішенням від 22 червня 2020 року у справі №758/6464/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом», яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року, зобов`язав Приватне акціонерне товариство «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» надати ОСОБА_1 довідку про пільговий стаж із зазначенням заробітної плати з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року включно.

Однак, як вірно вказав суд першої інстанції, під час розгляду справи Деснянським районним судом в м. Києві не досліджувалося питання про наявність у позивача пільгового стажу роботи у період з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року. Під час розгляду зазначеної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року працювала у відповідача на посаді старшого лаборанта та, що ненадання відповідачем довідки про пільговий стаж позивача за період з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року, перешкоджає останній в реалізації її права на перерахунок пенсії.

Як вже було зазначено, 22 листопада 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про приєднання/долучення додаткових доказів, до якого позивачем долучено копію довідки ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» № 01-20 від 09 листопада 2020 року.

В той же час, у вищевказаній довідці вказано, що підтвердити пільговий стаж роботи старшим лаборантом та лаборантом у відповідні періоди в Киїівській науково-дослідній філії ГОСНІІХЛОРПРОЕКТА згодом перейменованій в Київську науково-дослідну філію з дослідним заводом Московського науково-виробничого об`єднання «Синтез» та в подальшому в Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом із зазначенням заробітної плати не вбачається за можливе, оскільки документи про підтвердження трудового стажу та про нарахування і виплату заробітної плати за вказаний період не збереглись.

Таким чином, наданою ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» довідкою № 01-20 від 09 листопада 2020 року також неможливо встановити, яку роботу і в якому відділі виконувала ОСОБА_1 , працюючи лаборантом у Київському науково-дослідному інституті синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом та чи відноситься робота, яку виконувала позивач до роботи, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, щов матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності підстав для зарахування до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року згідно з Списками № 1 та 2, що було вірно визначено судом першої інстанції.

Принагідно, колегія суддів звертає увагу, що за умови отримання позивачем належної довідки від ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» на підтвердження вказаних вище обставин, або ж встановлення відповідного факту у порядку цивільного судочинства, позивач не позбавлена права повторно звернутись до пенсійного органу із відповідною заявою.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, наданих клопотань та пояснень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.М. Єгорова