Справа № 160/19877/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Шевченківського районного у м.Дніпрі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якій просить:
визнати протиправною відмову Шевченківського районного у м.Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо поновлення актового запису про усиновлення (удочеріння) громадянки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 від 26.12.2006 року, складеного Керченським міським відділом РАГС;
зобов`язати Шевченківський районний у м.Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) поновити актовий запис про усиновлення (удочеріння) №26 від 26.12.2006 року громадянки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Шевченкове, Бахчисарайського району, Автономна республіка Крим, складеного Керченським міським відділом РАГС.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що у липні 2021 року мати позивача ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про внесення змін до актового запису №26 від 26 грудня 2006 року про удочеріння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року.
За результатами розгляду заяви матері позивача ОСОБА_2 14.09.2021 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було надано відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.
ОСОБА_1 вважає протиправною відмову Шевченківського районного у м.Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо поновлення актового запису про усиновлення (удочеріння) громадянки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_1 від 26.12.2006 року, складеного Керченським міським відділом РАГС, у зв`язку із чим звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
21 грудня 2021 року на адресу суду від представника надійшов відзив на позовну заяву вх.№117141/21, в якому представник відповідача повністю не погоджується з викладеним у адміністративному позові, за наступних підстав.
Постановою Верховної Ради України від 23.04.1993 року «Про затвердження зразків книг реєстрації актів громадянського стану та свідоцтв, що видаються на підставі записів у цих книгах» затверджені зразки книг реєстрації актів про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміну прізвища, імені, по батькові, а також свідоцтв, що видаються на підставі записів у цих книгах.
Отже, актові записи про усиновлення з 1993 року на території України взагалі не складались. При усиновленні дитини всі зміни вносились безпосередньо до актового запису про народження.
Перевіркою в Державному реєстрі по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим України (така назва відділу була станом на 2006 рік) актових записів про усиновлення за 2006 року не виявлено жодної, оскільки актові записи про усиновлення законодавством України не передбачені.
Громадянин ОСОБА_3 зміг би бути усиновлювачем ОСОБА_1 після державної реєстрації шлюбу з матір`ю заявниці та на підставі лише рішення суду про усиновлення.
Але за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян України актового запису про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не виявлено.
Рішення суду про усиновлення не пред`явлено.

Крім того, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, видавалося повторне свідоцтво про народження на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 і позивачка з 2009 року не заперечувала проти тих даних, які були зазначені у повторно виданому свідоцтві про народження.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить наявність актового запису про народження № 29 складеного 19.10.1992 року Каштанівською сільською радою Бахчисарайського району Автономна Республіка Крим Україна. Даний актовий запис внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України за №4.

За даними Державного реєстру в актовому запису про народження ОСОБА_1 батьками зазначені: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_5 .

Мати заявниці ОСОБА_5 у 2005 році звернулась до Соборного відділу (до зміни назви - Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції) із заявою про зміну прізвища з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

10 травня 2005 року було зареєстровано актовий запис №24 про зміну прізвища ОСОБА_5 з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », відповідно до якого і були внесені зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 : в графі прізвище матері дитини змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Соборного відділу в 2006 році з заявою про зміну прізвища з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

24 січня 2007 року було зареєстровано актовий запис №07 про зміну прізвища ОСОБА_1 з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », відповідно до якого за даними Державного реєстру 03.02.2007 року і були внесені зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 : в графі прізвище дитини змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

За даними Державного реєстру повторні свідоцтва про народження на заявницю видавались: 19.10.1992 року - НОМЕР_1 ; 25.05.2005 року - НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 - 1 - НОМЕР_4 .

18 лютого 2020 року Жовтневим районним суду м. Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі №201/11981/19 за заявою ОСОБА_1 про визнання факту, що має юридичне значення, яким було визнано факт удочеріння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , греком з присвоєнням дитині прізвища « ОСОБА_1 ».

У липні 2021 року мати позивача ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про внесення змін до актового запису №26 від 26 грудня 2006 року про удочеріння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року.

За результатами розгляду заяви матері позивача ОСОБА_2 14.09.2021 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було надано відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

Крім того, заявниці письмово роз`яснено, що рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18.02.2020 року, справа № 201/11981/19, про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили 31.03.2020 року та ухвала від 12.03.2020 року про виправлення описки не може бути виконано, оскільки рішенням суду встановлено юридичний факт, що має юридичне значення, а саме факт удочеріння громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , греком із присвоєнням дитині прізвища ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Шевченкове, Бахчисарайського району, Автономної Республіки Крим, Україна.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18.02.2020 року про встановлення факту, що має юридичне значення, не зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд встановив тільки факт, що має юридичне значення, без подальшого внесення змін до актових записів.

За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян видавалось повторне свідоцтво про народження на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , і позивач з 2009 року не заперечувала проти даних, які були зазначені у повторно виданому свідоцтві про народження.

ОСОБА_1 вважає протиправною відмову відповідача щодо поновлення актового запису про усиновлення (удочеріння) громадянки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Шевченкове, Бахчисарайського району, Автономна республіка Крим, №26 від 26.12.2006 року, складеного Керченським міським відділом РАГС, у зв`язку із чим звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відповідно до п.1 розділу 1 «Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції від 18 жовтня 2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 22 листопада 2007 року №1154/5), зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, - державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Органами державної реєстрації актів цивільного стану, які проводять державну реєстрацію, є відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, виконавчі органи сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад.

Згідно з п.2.3 Правил - державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до п.6 розділу 1 Правил про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно до п.1 Розділу II «Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» - державна реєстрація акту цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року №2398-VI встановлено, що цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №2398 відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складання актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Про факт державної реєстрації акту цивільного стану, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються відповідні свідоцтва.

Статтею 19 Закону встановлено, що у випадках, якщо оригінал свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, повторна видача свідоцтва здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актових записів цивільного стану, складених як в електронному вигляді, так і на паперовому носії.

У випадках, коли громадяни не мають можливості повторно отримати документи на підтвердження фактів народження особи, реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені та смерті з причини відсутності доступу до паперових носіїв, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, та відсутністю відомостей про них у Державному реєстрі актів цивільного стану, законодавством України, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 передбачена процедура поновлення актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.п.3.5, 3.9 розділу III Правил поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 1.1 Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктами 1.16 та 2.12 Правил встановлено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Водночас, згідно з пунктом 2.11 Правил факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для витребування необхідних документів.

Відповідно до підпункту 2.13.2 пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема постанова адміністративного суду.

Підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 Правил зазначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Постановою Верховної Ради України від 23.04.1993 року «Про затвердження зразків книг реєстрації актів громадянського стану та свідоцтв, що видаються на підставі записів у цих книгах» затверджені зразки книг реєстрації актів про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміну прізвища, імені, по батькові, а також свідоцтв, що видаються на підставі записів у цих книгах.

Таким чином, актові записи про усиновлення з 1993 року на території України взагалі не складались. При усиновленні дитини всі зміни вносились безпосередньо до актового запису про народження.

Суд погоджується із доводами представника відповідача, що у Державному реєстрі по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим України актових записів про усиновлення за 2006 року не виявлено жодного, оскільки актові записи про усиновлення законодавством України не передбачені.

З урахуванням підпункту 2.16.7 пункту 2.16 Правил зазначено, що на підставі внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Підстави для внесення змін до актових записів цивільного стану зазначені у Правилах внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року.

Відповідно до п.2.13.1, 2.13.3 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України, а також рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи даний спір, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постановах від 14.11.2018 у справі № 425/2737/17 та від 23.01.2019 у справі № 807/45/17, згідно яких у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч.ч.1,2,3 ст.49 Цивільного кодексу).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону №2398-VI.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №822/1064/17, згідно з якими, при розгляді справ, пов`язаних із відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану, неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Судом встановлено, що у липні 2021 року мати позивача ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про внесення змін до актового запису №26 від 26 грудня 2006 року про удочеріння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року.

Відповідно до вказаного свідоцтва нібито існує актовий запис про усиновлення (удочеріння) №26 складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Керчі 12 грудня 2006 року.

За результатами розгляду заяви матері позивача ОСОБА_2 14.09.2021 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було надано відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, з огляду на таке.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18.02.2020 року, справа №201/11981/19, про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили 31.03.2020 року та ухвала від 12.03.2020 року про виправлення описки - не може бути виконано, оскільки рішенням суду встановлено юридичний факт, що має юридичне значення, а саме факт удочеріння громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , греком із присвоєнням дитині прізвища ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Шевченкове, Бахчисарайського району, Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис про усиновлення (удочеріння) №26 від 12 грудня 2006 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18.02.2020 року про встановлення факту, що має юридичне значення, не зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд встановив тільки факт, що має юридичне значення, без подальшого внесення змін до актових записів.

За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян видавалось повторне свідоцтво про народження на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 і позивач з 2009 року не заперечувала проти даних, які були зазначені у повторно виданому свідоцтві про народження.

Приймаючи рішення в справі, суд враховує вищевказане в сукупності, а насамперед той факт, що відповідно до законодавства України, яке наведено вище, актові записи про усиновлення з 1993 року на території України не складалися, а при усиновленні дитини всі зміни вносились безпосередньо до актового запису про народження.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання протиправною відмову відповідача щодо поновлення актового запису про усиновлення (удочеріння) громадянки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с.Шевченкове, Бахчисарайського району, Автономна республіка Крим, №26 від 26.12.2006 року, складеного Керченським міським відділом РАГС.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що протягом судового розгляду справи відповідач довів правомірність своїх дій та рішень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник