Справа № 569/8869/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 рокуСправа № 569/8869/21 пров. № А/857/14598/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, про визнання протиправною скасування постанови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2021 року (суддя Галінська В.В., м.Рівне, повний текст складено 13 липня 2021 року),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (далі Управління, Офіс, Держаудислужба відповідно) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.04.2021 №13-04-0021/2021-пн (далі Постанова).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовими рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги з посиланням на окремі обставини справи вказує, що у зв`язку з перешкоджанням працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності в Департаменті з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (далі Департамент), а саме ненадання документів для проведення ревізії на запити посадових осіб органу державного-фінансового контролю, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Департамент у письмових поясненнях заперечує вимоги апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача та третьої особи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 04.03.2021 в Департаменті Управлінням розпочато ревізію фінансово-господарської діяльності за період з 01.06.2019 по 31.03.2021. Участь у ревізії приймало 11 працівників відповідача.

Ревізія проводиться на виконання Плану проведення заходів державного фінансового контролю Офісу на І квартал 2021 року та відповідно до вимог «Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі Порядок №550).

Підставою для включення до плану ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту за період з 01.06.2019 по 31.03.2021 є звернення Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України від 21.12.2020 № 8/1/2-10772.

Так, посадовими особами Держаудитслужби відповідно до запитів від 15.03.2021 №№18, 19 вимагалось від Департаменту до 13.00 год 15.03.2021, 15.00 год 16.03.2021 забезпечити надання повного пакету необхідних для проведення ревізії документів.

Відповідно до акту прийому-передачі документації від 16.03.2021 Департаментом надавалися службовим особам Управління документи на запит від 15.03.2021 №19 необхідні для проведення ревізії.

16.03.2021 відповідачем було складено Акт про перешкоджання в проведенні ревізії, за змістом якого під час проведення ревізії було подано 2 запити від 15.03.2021, на які станом на 15.30 год 16.03.2021 в. о. директора Департамента Ярусевича А.Я. не забезпечено надання документів. Вказані обставини спрямовані на перешкоджання виконання працівниками органу державного фінансового контролю своїх повноважень.

24.03.2021 головним державним аудитором відділу контролю у галузі промисловості, енергетики, транспорту, фінансових послуг, ЖКГ, інфраструктури та зв`язку Управління Бодак Р.Ф. складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №13-04-0021/2021-пр в якому зазначено про допущення ним адміністративного правопорушення, а саме перешкоджання працівникам органу фінансового контролю у проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності в Департаменті шляхом ненадання документів необхідних для проведення ревізії на запити Управління.

06.04.2021 відповідачем винесено оскаржувану Постанову згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у перешкоджанні працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.51-52).

Правові засади організації та діяльності Державної аудиторської служби України визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю» (далі Закон №2939-XII), «Положення про Державну аудиторську службу України», затверджене постановою КМУ від 03.02.2016 №43 (далі Положення №43), Порядок №550, «Порядок оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення», затверджений наказом Держаудистлужби від 01.12.2016 №168, КУпАП тощо.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення №43 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства.

Частиною першою статті 164-2 Кодексу України про адміністративні порушення (далі КУпАП) передбачено, зокрема, відповідальність за перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок.

Так, під перешкоджанням проведенню перевірки відповідно до пункту 23 Порядку №550, та пункту 19 «Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами і внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», затвердженого постановою КМУ від 01.03.2013 №13 (далі Порядок №13; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), слід розуміти недопущення посадових осіб органу державного фінансового контролю та залучених спеціалістів до проведення перевірки, неподання необхідних для перевірки документів, затримка у поданні документів та інші незалежні від органу державного фінансового контролю обставини, що перешкоджають проведенню ревізії. Перешкоджання посадовим особам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії є підставою для застосування до об`єкту контролю санкцій, передбачених законодавством, і для притягнення керівника об`єкта контролю до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 11 статті 10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю надається право одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, інших юридичних осіб та їх посадових осіб, фізичних осіб - підприємців інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Частина друга статті 15 Закону №2939-XII встановлює, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

З матеріалів справи видно, та це не заперечується відповідачем, що позивачем як керівником Департаменту після одержання запитів щодо надання документації від 04.03.2021, 09.03.2021, 10.03.2021, 11.03.2021, 12.03.2021, 15.03.2021 такі за відповідною резолюцією передавалися до виконання відповідальним особам.

Крім того, зважаючи на значний обсяг запитуваних документів та невиправдано короткі терміни для їх подання позивач та його працівники були позбавлені об`єктивної можливості підготувати відразу усі запитувані документи.

Проте, необхідно зауважити, що більша частина затребуваних документів з часу початку (04.03.2021) до часу завершення перевірки (16.03.2021) була надана відповідачу. Щодо інших документів Департаментом повідомлено, що такі будуть надані в найкоротший час.

Разом з тим, згідно абзацу 2 пункту 23 Порядку №550 у разі усунення таких обставин (ненадання необхідних для перевірки документів) ревізія за рішенням керівника органу державного фінансового контролю може бути завершена в установленому законодавством порядку. При цьому до її тривалості не включається строк, протягом якого ревізія фактично не проводилася. В іншому випадку ревізія не вважається проведеною і орган державного фінансового контролю має право вдруге організувати та провести ревізію об`єкта контролю, зокрема в плановому порядку, протягом того ж календарного року.

Між тим, судом першої інстанції було встановлено, що Департамент дотримувався обов`язку щодо забезпечення Управління документами, необхідними для перевірки, а у вину позивачу ставиться лише ненадання певних документів за запитами від 15.03.2021 №№18, 19.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що позивач, допускаючи працівників Управління до ревізії, надаючи їм документи, що входять до предмету перевірки мав намір та мету забезпечити реалізацію вимог чинного законодавства щодо проведення ревізії в очолюваному ним Департаменті, тобто вина (умисна чи необережна) в діях позивача відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що відповідачем під час розгляду справи та прийняття рішення уповноважена посадова особа провела неповне дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до протиправного накладення на позивача адміністративного стягнення згідно Постанови.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2021 року без змін. Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 10 лютого 2022 року.