Справа № 160/9010/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2022 року м. Дніпросправа № 160/9010/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2021

у справі №160/9010/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та стягнути з останнього грошові кошти у сумі 18276,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області відносно позивача сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 у розмірі 16368,66 грн. Позивач у добровільному порядку сплатив визначену вимогою №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 суму та одночасно звернувся до суду із позовом про її скасування. Вказану вимогу скасовано постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі №160/5610/19, після чого позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення надміру сплачених коштів та надав йому копії цієї постанови. Відповідач у задоволенні заяви відмовив, чим на думку позивача допустив протиправну бездіяльність, що і слугувало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо невжиття заходів для повернення ОСОБА_1 помилково сплаченої суми єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 16368,66 грн.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області сформувати та подати до відповідного управління (відділення) Державної казначейської служби України висновок про повернення ОСОБА_1 суми єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 16368,66 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач допустив помилкову сплату єдиного соціального внеску у розмірі 16368,66 грн., адже сплатив до бюджету ці кошти за вимогою про сплату боргу (недоїмки) по №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019, яка була скасована у судовому порядку.

Встановивши, що у відповідача були відсутні підстави для відмови позивачеві у поверненні помилково сплачених сум єдиного внеску суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушеного права буде формування та подача відповідачем до відповідного управління (відділення) Державної казначейської служби України висновку про повернення позивачеві суми єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 16368,66 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Фактично позиція відповідача полягає у тому, що у нього відсутні підстави для повернення позивачеві надміру сплачених коштів з єдиного внеску, адже такі кошти на його рахунку в ІКП не обліковуються.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з визначених вказаною правовою нормою повноважень суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції та доводів і вимог, викладених відповідачем в апеляційній скарзі, питання законності та обґрунтованості рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Шевченківська ДПІ (Шевченківський р-н м.Дніпра) з 20.08.2015 як фізична особа-підприємець, з 13.09.2016 як самозайнята особа (платником податків самостійно подано заяву форми №5-ОПП), є платником єдиного внеску.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України станом на 23.07.2021 позивач обліковується у Раді адвокатів Дніпропетровської області, як діючий адвокат, за організаційною формою діяльності - індивідуальна адвокатська діяльність.

Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019, якою позивачеві нараховано борг (недоїмку) по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 16368,66 грн.

Позивач у добровільному порядку сплатив суму боргу (недоїмки) по ЄСВ у розмірі 16368,66 грн., визначену вимогою №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 18 червня 2019 року.

Одночасно з цим, позивач оскаржив цю вимогу до суду. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі №160/5610/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №160/5610/19 скасовано та прийнято нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019, винесену Головним управління ДФС у Дніпропетровській області.

При цьому суд у справі №160/5610/19 встановив, що згідно з інтегрованою карткою платника по єдиному внеску за позивачем станом на 20.05.2019 обліковується борг (недоїмка) зі сплати ЄСВ на загальну суму 16368,66грн., який виник у зв`язку із нарахуванням контролюючим органом до сплати ЄСВ за період з 4 кварталу 2017 року по 1 квартал 2019 року і як фізичній особі-підприємцю, і як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, з урахуванням наявної станом на початок 2018 року переплати у сумі 3102,00грн. та сум сплаченого позивачем ЄСВ за цей період як фізичною особою-підприємцем.

За висновком суду у справі №160/5610/19, враховуючи, що позивач не перебуває на обліку платників єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подає звітності як такий платник, відповідач безпідставно встановив позивачу як платнику єдиного внеску (фізичній особі - підприємцю) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок та, як наслідок безпідставно здійснював нарахування позивачу єдиного внеску, як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 є протиправною та підлягає скасуванню.

04.12.2020 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із заявою, в якій просив повернути кошти, сплачені за вимогою №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019. До заяви долучено копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі №160/5610/19.

Листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.02.2021 № 2472/6/04-36-24-05 позивача повідомлено про відсутність підстав для повернення коштів з посиланням на те, що в інтегрованій карті позивача відсутня переплата у сумі 16368,66 грн. Також зазначено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі 160/5610/19 не передбачено коригування інтегрованої картки платника по єдиному податку.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Підпунктом 14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Приписами п.п.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст.301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п. 43.1 ст. 43 ПК України).

Згідно із п.43.2 ст. 43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п.43.3 ст.43 ПК України).

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (п.43.4 ст.43 ПК України).

В силу п.43.5 ст.43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п. 43.6 ст.43 ПК України).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI.

Відповідно до ч.13 ст.9 цього Закону суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У свою чергу, підзаконним нормативно-правовим актом, який регламентує процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску є Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 № 6.

Згідно з п.5 цього Порядку повернення коштів здійснюється у випадках: 1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719; 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719; 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету; 4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Пунктом 6 Порядку №6 визначено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення.

У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

У випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У разі надходження заяви про повернення коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок 3719.

Згідно з пунктом 7 Порядку №6 у разі надходження заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації заяви проводить перевірку наданої платником інформації.

Заява залишається без задоволення у таких випадках: невідповідність заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку; недостовірність викладеної у заяві платника інформації; подання заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску; наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

У разі відмови у задоволенні заяви про повернення коштів платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.

Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання заяви з відміткою про підтвердження повернення коштів, на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку та два примірники реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

На підставі висновку та у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його реєстрації підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на повернення коштів з рахунку 3719, на який їх було сплачено, та направляє його відповідному управлінню (відділенню) Державної казначейської служби України у районі, районі у місті, місті обласного, республіканського значення (п.8 Порядку № 6).

З аналізу викладеного слідує, що контролюючий орган за результатами розгляду заяви платника податків про повернення надмірно сплачених податкових зобов`язань та у разі відсутності законодавчо мотивованих підстав для відмови у задоволенні такої заяви зобов`язаний підготувати висновок за формою, передбаченою Порядком №6, а органи Державної казначейської служби зобов`язані здійснити повернення надмірно сплачених сум грошових зобов`язань.

Встановлені обставини свідчать, що позивач сплатив визначені вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 грошові зобов`язання у розмірі 16368,66 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 18 червня 2019 року та відомостями інтегрованої картки платника податків.

Після того, як вимогу №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 скасовано у судовому порядку, позивач звернувся з заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просив повернути сплачені за цієї вимогою кошти, як такі, що є надмірно сплаченими. До заяви позивач долучив копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі №160/5610/19.

У той же час, відповідач жодних дій по складанню та поданню до органу казначейства відповідно до закону висновку про повернення надмірно сплачених грошових коштів не вчинив.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відсутність у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі №160/5610/19 вимог зобов`язального характеру щодо коригування інтегрованої картки позивача після скасування виставленої останньому вимоги не звільняє відповідача від покладеного на нього обов`язку діяти у відповідності до вимог законодавства України та привести коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки платника податків, який продовжує знаходитись на обліку у контролюючих органів.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що сплачені позивачем грошові зобов`язання визначені вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 складали 16368,66 грн., а тому після скасування цієї вимоги позивач мав правомірні очікування на повернення надміру сплачених коштів саме у розмірі 16368,66 грн., а не 18276,72 грн. як він помилкового визначив у зверненій до відповідача заяві.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту прав позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо невжиття заходів для повернення позивачеві помилково сплаченої суми єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 16368,66 грн. та зобов`язання відповідача сформувати та подати до відповідного управління (відділення) Державної казначейської служби України висновок про повернення позивачеві такої суми.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 у справі №160/9010/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко