Справа № 160/4631/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2021 року Справа № 160/4631/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови, -
26 березня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 02.03.2021 року №64261182, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що не зважаючи на отриману інформацію про добровільне виконання рішення суду, 17.03.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано постанову про накладення штрафу від 02.03.2021 року №64261182 у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Биковим А.В. у виконавчому провадженні ВП №64261182. Позивач вважає вказану постанову про накладення штрафу протиправною, необґрунтованою, прийнятою без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 02.04.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із визначенням належного відповідача у даній справі відповідно до вимог ч.3 ст.287 КАС України; визначення статусу головного державного виконавця, рішення якого оскаржується в судовому порядку; доказів направлення відповідачу уточненого позову з додатками; доказів сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн.
Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 27.04.2021 року на адресу суду надійшло клопотання разом із доказами сплати судового збору.
Ухвалою суду від 17.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/4631/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених статтями 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 24 травня 2021 року об 11:30 год.
Цією ж ухвалою витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження ВП №64261182.
В судове засідання 24.05.2021 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Наступне судове засідання призначено на 28.05.2021 року о 09 год. 30 хв.
Ухвалою суду від 24.05.2021 року залучено в якості співвідповідача у справі №160/4631/21 - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Призначено справу до розгляд у судовому засіданні на 28.05.2021 року о 09:30 год. Витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження ВП №64261182.
28.05.2021 року на адресу суду надійшло клопотання від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про долучення до матеріалів справи документів.
В судове засідання 28.05.2021 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Наступне судове засідання призначено на 31.05.2021 року о 10 год. 00 хв.
31.05.2021 року на електронну адресу суду від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надійшли матеріали виконавчого провадження ВП №64261182.
Ухвалою суду від 31.05.2021 року від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) витребувано наступні докази: 1) докази направлення на адресу Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2021 року ВП №64261182 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення); 2) докази направлення вимоги державного виконавця (поштові реєстри); 3) докази отримання від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомлення про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 року №160/5655/20.
В судове засідання 31.05.2021 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Наступне судове засідання призначено на 23.06.2021 року о 08 год. 00 хв.
18 червня 2021 року від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на адресу суду надійшли матеріали виконавчого провадження АСВП №64261182.
23 червня 2021 року сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином шляхом направлення повістки на електронну пошту, а також рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи.
Від відповідачів відзив на позов у встановлений судом строк не надходив.
У відповідності до положень частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина 1 статті 205 КАС України).
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Вказане рішення суду набрало законної сили 29.09.2020 року.
На підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 82) головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Биковим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64261182 від 26.01.2021 року (а.с. 55-56, 104-105), якою боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
02 березня 2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Биковим А.В. винесено постанову від 02.03.2021 ВП №64261182 про накладання штрафу (а.с.5, 66-67, 122-123), якою за невиконання рішення суду накладено на боржника: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф у розмірі 5 100 грн., з наданням повторного 10-денного строку для виконання.
Не погодившись з вищезазначеною постановою, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон України №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII).
Статтею 26 Закону №1404-VIII визначено процедуру початку примусового виконання рішення, зокрема:
- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1);
- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5);
- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина 6).
Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 1404-VIII, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Частиною першою статті 63 Закону України №1404-VIII закріплено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону України №1404-VIII).
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.3 ст.63 Закону України №1404-VIII).
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, передбачена статтею 75 Закону України №1404-VIII.
Так, згідно з частинами 1 та 2 статті 75 Закону України №1404-VIIІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Таким чином, встановлення таких обставин як: невиконання судового рішення чи наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально, а обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця.
Суд зазначає, що поважними в розумінні Закону №1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі №127/3770/17, постанові від 31 березня 2021 року у справі № 360/3573/20.
Поряд з цим, частиною 4 статті 19 Закону №1404-VIII передбачено обов`язок сторін виконавчого провадження невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.
У ході судового розгляду справи встановлено, що доказів виконання позивачем, як стороною виконавчого провадження ВП №64261182, обов`язку щодо письмового повідомлення виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення у розумінні частини 4 статті 19 Закону №1404-VIII суду не надано.
Водночас, зі змісту оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 02.03.2021 року №64261182 слідує, що постанову прийнято на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із невиконанням рішення суду.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що головним державним виконавцем перед винесенням оскаржуваної постанови про накладення штрафу було здійснено належну перевірку виконання боржником судового рішення у виконавчому провадженні №64261182, як цього вимагає стаття 63 Закону №1404-VIII, та обґрунтовано відображено реальний стан виконання.
Суд зауважує, що державний виконавець направив позивачу постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2021 року тільки 29.01.2021 року, а не наступного дня, як вказано в законі.
Відповідачем 2 не надано до суду доказів відправлення та отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження у встановлений Законом строк, що свідчить про те, що позивач, як боржник виконавчого провадження, не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження і не міг скористатись правом на добровільне виконання виконавчого документа, що призвело до протиправного винесення відповідачем постанови про накладення штрафу.
Також, у матеріалах справи відсутні докази виконання державним виконавцем дій у порядку частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII щодо перевірки виконання рішення боржником, що, на переконання суду, призвело до передчасного висновку про невиконання рішення суду у межах виконавчого провадження.
Суд зазначає, що самі по собі виконавчі дії, вчинені державним виконавцем (відкриття виконавчого провадження, винесення постанов про накладення на боржника штрафу), не є належними і достатніми заходами на виконання виконавчого документа, не є сумлінним виконанням обов`язків з метою забезпечення своєчасного та у повному обсязі виконання рішення суду.
Однак, матеріали справи не містять доказів надіслання та вручення позивачу означеної вимоги державного виконавця, в якій пенсійний орган повідомлений про необхідність боржника виконати рішення у визначений строк.
З урахуванням викладеного, не можна стверджувати, що приймаючи постанову від 02.03.2021 року ВП №64261182 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штрафу у розмірі 5100 грн. державний виконавець виходив з того, що ним здійснено належні заходи, у межах наявних повноважень, для повного та своєчасного забезпечення виконання судового рішення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач 2, приймаючи постанову 02.03.2021 року у ВП №64261182 про накладення штрафу у сумі 5100 грн. діяв не на підставі повноважень та не у спосіб, що визначені Законом № 1404-VIII, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно та нерозсудливо, позаяк відповідачем не враховано наявності обставин, що свідчать про поважність причин невиконання повністю рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
При цьому, суд не погоджується із твердженням позивача з приводу того, що належним відповідачем по справі є - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Так, частиною 1 статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року №1403-VIII визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.
Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що належним відповідачем щодо заявленої позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 02.03.2021 року №64261182, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Биковим А.В. є - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).
Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем 2 не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому, судом враховано, що відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Разом із тим, пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
У даному ж випадку, звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду з даним позовом не пов`язане із виконанням його повноважень, як суб`єктом владних повноважень, а спрямоване на захист його прав, свобод та інтересів, як юридичної особи публічного права та боржника в межах виконавчого провадження.
З огляду на викладене, наявні підстави для стягнення на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплаченого ним при звернені до суду судового збору в сумі 2 270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 4, 77, 90, 139, 205, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 02.03.2021 року №64261182, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Биковим А.В.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева