Справа № 200/13142/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 січня 2022 року Справа №200/13142/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення , зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управліня Пенсійного фонду України Донецької області в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя викладене у протоколі-розпорядженні 03 від 24.06.2021, яким переведено позивача з пенсії за вислугу років призначеної на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», абз.3 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру»;

-визнати протиправною діяльність Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя в Донецькій області в частині перерахунку пенсії за період з 01.01.2020 по 30.06.2021 в розмірі 60 відсотків виходячи із суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Прокуратури Донецькій області № 18-85-36 від 09.01.2020 без обмеження максимальним розміром, передбаченого абз.6 ч.15 ст.86 Закону України,що складає 36 666,07 грн. та щодо переведення з пенсії за вислугу років, призначеної на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» , виходячи з розміру 90% від суми місячного (чинного заробітку), з 01.07.2021 на пенсію за віком, відповідно до Закону України № 1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», абз.3 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести позивача з 01.07.2021 на пенсію за вислугу років , призначену на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, без обмеження максимальним розміром , передбаченого абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» що складає 56 499,11 гривень.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії позивачу призначену на підставі рішення Іддічівського районного суду м.Маріуполя відповідно до ст.50-1 Закону України «Проо прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати , без обмеження максимальним розміром , передбаченого абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» що складає 56 499,11 гривень, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсії одноразово та однією сумою.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року яке частково змінено Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 по справі № 200/3162/20 рішення відповідача № 611 від 13.02.2020 та № 611-1 від 20.03.2020 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років визнано протиправними та скасовано, зобов`язано здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України про прокуратуру, виходячи із суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області від 09.01.2020 № 18-85-36 без обмеження максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Проте, зазначає позивач, відповідач 24.06.2021 року прийняв рішення №03 про переведення на пенсію за віком та розмір пенсії наразі склав 2 752,62 грн. від середнього заробітку 11 967,93 грн. замість 62 776,79 грн., зазначених у довідці прокуратури № 18-85-36 від 09.01.2020 року.

Таке рішення відповідача, що прийняте на виконання Постанови першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 по справі № 200/3162/20 позивач вважає протиправним , а тому вимушений вкотре звернутись з даним позовом до суду.

Відповідач, у відзиві на позов, вважає, що оскільки позивач є працюючим пенсіонером, то відповідно до абз. 3 ч.15 ст.86 Закону України "Про прокуратуру пенсію" йому було призначено на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування шляхом переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22.10.2021 року.

22 жовтня 2021 року судове засідання було відкладено на 24 листопада 2021 року.

Ухвалою від 13 грудня 2021 року розгляд адміністративної справи призначено проводити за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 24.12.2021 року.

Ухвалою від 24 грудня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 12.01.2022 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

13 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до суми заробітної плати , зазначеної в довідці прокуратури Донецької області № 18-85-36 від 09.01.2020 року.

Рішеннями Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від № 611 від 13.02.2020 та № 611-1 від 20.03.2020 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року яке частково змінено Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 по справі № 200/3162/20 рішення відповідача № 611 від 13.02.2020 та № 611-1 від 20.03.2020 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років визнано протиправними та скасовано, зобов`язано здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України про прокуратуру, виходячи із суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області від 09.01.2020 № 18-85-36 без обмеження максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.01.2020 року.

24.06.2021 року відповідач на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, яке було частково змінено Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 по справі № 200/3162/20 прийняв рішення №03 про переведення позивача на пенсію за віком та розмір пенсії наразі склав 2 752,62 грн. від середнього заробітку 11 967,93 грн. замість 62 776,79 грн., зазначених у довідці прокуратури № 18-85-36 від 09.01.2020 року.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 11 Закону України Про виконавче провадження йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду, або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суд зазначає, що як свідчать наявні матеріали справи Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року яке частково змінено Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 по справі № 200/3162/20 , зокрема було зобов`язано здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України про прокуратуру, виходячи із суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області від 09.01.2020 № 18-85-36 без обмеження максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.01.2020 року.

У рішенні №03 від 24 червня 2021 року, яке прийняв відповідач на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року яке частково змінено Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 по справі № 200/3162/20 Ліобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області помилково дійшло висновку про переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на підставі абз. 3 ч.15 ст.86 Закону України Про прокуратуру , Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, оскаржувані дії відповідача, вчинені, на думку особи-позивача (стягувача), всупереч судового рішення по справі № 200/3162/20 можуть бути оскаржені відповідно до статті 383 КАС України.

Такий порядок оскарження дій, бездіяльності, рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого (вчинених) на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а.

Тобто, якщо позивач вважає, протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаного рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року яке частково змінено Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого фактичного предмету спору і між тими самим сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись статтями 238, 239, 241, 243, 248, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя викладене у протоколі-розпорядженні 03 від 24.06.2021 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести позивача з 01.07.2021 на пенсію за вислугу років, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії позивачу призначену на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати , без обмеження максимальним розміром , передбаченого абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» що складає 56 499,11 гривень, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсії одноразово та однією сумою.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 січня 2022 року.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя В.В. Стойка