Справа № 160/27482/21
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 січня 2022 року Справа № 160/27482/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бухтіярова М.М., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , в якій позивач просить:

- стягнути суму податкового боргу до бюджету в розмірі 57 600,00 грн. з фізичної особи ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021 цій позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/27482/21 та дана адміністративна справа розподілена судді Бухтіяровій М.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 04.01.2022 позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду належним чином засвідченої копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підтвердження повноважень представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Ганни Ваховської діяти від імені позивача, а також належним чином засвідчених документів на підтвердження повноважень Інни Редька на засвідчення документів, долучених до позовної заяви; належним чином засвідчених копій всіх сторінок наступних документів: інформація про фізичну особу-підприємця, ідентифікаційні дані, корінець податкової вимоги форми «Ф» від 21 січня 2020 року №1441-55.

Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 надіслана Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області за допомогою системи «Електронний суд» та доставлена в його Електронний кабінет 05.01.2022 (довідка про доставку електронного листа від 05.01.2022). Крім того, копію ухвали суду від 04.01.2022 у паперовому вигляді направлено позивачу та отримано 14.01.2022 згідно із відміткою на розписці, що міститься в матеріалах справи.

12.01.2022 року на адресу суду позивачем подано клопотання, до якого долучено копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підтвердження повноважень представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Ганни Ваховської, копію довіреності на ОСОБА_2 та копії засвідчених ідентифікаційних даних ОСОБА_1 , корінець податкової вимоги форми «Ф» від 21 січня 2020 року №1441-55, Рішення № 1414-55 про опис майна у податкову заставу.

Однак, долучена до клопотання від 12.01.2022 копія довіреності на ОСОБА_2 не містить дати її вчинення.

Суд зазначає, що представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Визначення довіреності міститься у частині третій статті 244 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва. Статтею 245 ЦК України визначено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (ст.246 ЦК України). Строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Відповідно до ч.3 ст.247 ЦК України довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною.

Відповідно до положень статті 238 ЦК представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Специфіка представництва за довіреністю в адміністративному судочинстві зумовлена його публічно-правовим та офіційним характером і визначена відповідними нормами КАС.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною третьою статті 55 КАС юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС).

Статтею 60 КАС передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частини перша, друга цієї статті). У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 59 КАС).

За таких обставин, слід вважати підтвердженими повноваження представника юридичної особи на підставі завіреної ним копії довіреності, якщо право цього представника засвідчувати своїм підписом копії документів випливає зі змісту виданої йому довіреності та за відсутності у ній відповідного застереження на вчинення певної дії.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі №826/5500/18.

Проте, надана позивачем довіреність, без дати її вчинення, не може вважатися належним документом, яким підтверджено повноваження представника Інни Редька своїм підписом засвідчувати документи, долучені до позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Отже, згідно із наданих суду документів вбачається часткове виконання вимог ухвали суду від 04.01.2022, оскільки позивачем не надано належних документів на підтвердження повноважень Інни Редька на засвідчення документів, долучених до позовної заяви.

Станом на 31.01.2022 вимоги суду, викладені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 не виконані, недоліки позову не усунені в повному обсязі позивачем.

Згідно з п. 1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що вимоги суду, викладені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022, не виконані, недоліки позову не усунені позивачем, оскільки позивачем не надано суду документів на підтвердження повноважень Інни Редька на засвідчення документів, долучених до позовної заяви, суд вважає, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи невиконання позивачем вимог ухвали суду та не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позов слід повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачеві Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Бухтіярова