Справа № 620/2983/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2983/20 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року (повний текст виготовлено 22 грудня 2020 року) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень, акту опису рухомого майна та витягу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу відповідача від 08.04.2019 № 55046-53 про стягнення з позивача податку на нерухоме майно житлового призначення в сумі 1413,60 грн. та орендної плати за земельні ділянки в сумі 148749,64 грн. на загальну суму 150163,24 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 26.06.2019 № 9-2522 про стягнення з позивача орендної плати за землю за ділянку кадастровий номер :01:010:0239 за 2019 рік на суму 48330,73 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 15.05.2020 № 5851403 про стягнення з позивача орендної плати за землю за ділянку кадастровий номер :01:010:0239 за 2020 рік на суму 37238,43 грн.;

- визнати протиправним та скасувати акт опису рухомого майна від 25.03.2020 № 15/25-01-53-07 та витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 26.03.2020 № 65457288 на суму 197080,37 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області надати позивачу податкове повідомлення-рішення на оплату орендної плати за землю за 2018 рік в сумі 148749,64 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 08.04.2019 № 55046-53 на загальну суму 150163,24 грн.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Чернігівській області вчинити дії щодо виключення розміру зобов`язання в сумі 48330,36 грн. з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо запису № 27622897 від 26.03.2020 про обтяження податковою заставою майна ОСОБА_1 .

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Зокрема, апелянт вказує, що станом на 19.08.2020 року сума боргу позивача становить 148749,64 грн., тому підстави для відкликання податкової вимоги відсутні.

Крім того, апелянтом подано клопотання, в якому просить замінити ГУ ДПС у Чернігівській області () правонаступником - ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» утворено, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби ГУ ДПС у Чернігівській області.

Відповідно до наказу №755 від 24.12.2020, розпочато виконання територіальними органами ДПС, утворені як відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС №529 від 30.09.2020 повноважень та функцій територіальних органів ДПС, зокрема ГУ ДПС у Чернігівській області.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Наведене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача ГУ ДПС у Чернігівській області () правонаступником ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124) та після такої заміни усі дії, вчинені в адміністративному процесі до її вступу, обов`язкові для ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124) в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для ГУ ДПС у Чернігівській області ().

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень, акту опису рухомого майна та витягу, зобов`язання вчинити певні дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адіміністративного суду від 11 лютого 2022 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.07.2013 між Чернігівською міською радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки № 2547, який зареєстрований у Чернігівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис від 22.07.2013 № 2547 (а.с. 15-17).

Згідно умов вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку в АДРЕСА_1 для експлуатації будівель і споруд загальною площею 0,1339 га (кадастровий номер :01:010:0239) та 0,0204 га - проїзд спільного користування, без реального виділення в натурі.

Головним управлінням ДПС в Чернігівській області згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України за вищенаведену земельну ділянку сформовано податкове повідомлення-рішення від 26.03.2018 № 27481-1303-2522, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 47933,49 грн. (а.с. 7).

Також 20.11.2015 між Чернігівською міською радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки № 2547, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :01:010:0160) в АДРЕСА_1 для експлуатації нежилих приміщень загальною площею 1,4593 га (а.с. 69-73).

Відповідачем на вказану земельну ділянку сформовано податкове повідомлення-рішення від 26.03.2018 № 27480-1303-2522, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 219403,77 грн. (а.с. 6).

Згідно платіжного доручення №31 від 18.05.2018 позивачем було частково сплачено грошове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 74503,00 грн. (а.с. 10).

В подальшому, контролюючим органом у зв`язку з переоцінкою земель за земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0239 сформовано нове податкове повідомлення-рішення від 08.11.2018 № 3849-5306-2522, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 48330,73 грн. (а.с. 9).

Угодою від 18.10.2018 договір оренди земельної ділянки № 2547 від 20.11.2015 було розірвано (а.с. 87).

Також 28.12.2018 позивач звернувся до Чернігівської міської ради з заявою з приводу розірвання договору оренди земельної ділянки № 2547 від 22.07.2013, на яку Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради листом від 29.12.2018 № 01-09/2917 було повідомлено, що оскільки договір оренди земельної ділянки № 2547 від 22.07.2013 закінчився, підстави для його скасування відсутні (а.с. 18, 19).

Головним управлінням ДПС в Чернігівській області згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0160 сформовано нове податкове повідомлення-рішення від 08.11.2018 № 3848-5306-2522, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 174921,91 грн. (а.с. 8).

Контролюючим органом було надіслано платнику податку податкову вимогу від 08.04.2019 № 55046-53 на загальну суму податкового боргу 150163, 24 грн., з яких 1413,60 грн. - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010200) та 148749,64 грн. - Орендна плата з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010900) (а.с. 11).

В подальшому, 01.11.2019 відповідачем самостійно було зменшено нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 1413,60 грн.(а.с. 12).

Також податковим органом за земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0239 було сформовано податкове повідомлення-рішення № 9-2522 від 26.06.2019 за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 48330,73 грн. (а.с. 13).

25.03.2020 податковим органом складено акт опису майна № 15/25-01-53-07, згідно якого проведено опис майна, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення боргу в повному обсязі на суму 197080, 37 грн. (а.с. 20).

26.03.2020 в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна зареєстровано податкову заставу за № 27622897 на суму 197080,00 грн., що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 26.03.2020 № 65457288 (а.с. 21).

В подальшому, за земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0239 було сформовано податкове повідомлення-рішення № 5-2522 від 15.05.2020 за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 37238,43 грн. (а.с. 14).

01.07.2020 Головним управлінням ДПС в Чернігівській області скасований нарахований за минулі роки податок з орендної плати з фізичних осіб, залишок заборгованості склав 148749,64 грн. (а.с. 65)

Вважаючи податкову вимогу та податкові повідомлення-рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що відповідач не надав доказів надсилання у відповідності до пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України позивачу податкової вимоги, яка містить зменшену суму податкового боргу, а за відсутності нової податкової вимоги, оскаржувана вимога про сплату боргу від 08.04.2019 № 55046-53 не набула статусу відкликаної.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 26.06.2019 № 9-2522 та від 15.05.2020 № 5851403, суд дійшов всиновку, що вони вважаються відкликаними, відтак, не порушують права позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування акту опису рухомого майна від 25.03.2020 № 15/25-01-53-07 та витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 26.03.2020 № 65457288 на суму 197080,37 грн., то суд зазначив, що прийняття податковим органом рішення про опис майна у податкову заставу та складення акта переліку ліквідного майна, на яке поширюється таке обтяження, є передумовою для внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідного запису.

Враховуючи, що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про обтяження податковою заставою майна позивача на більшу суму, ніж наявна заборгованість платника податку, у спірній ситуації належним способом захисту є зобов`язання Головного управління ДПС у Чернігівській області вчинити дії щодо виключення розміру зобов`язання в сумі 48330,36 грн. з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо запису № 27622897 від 26.03.2020 про обтяження податковою заставою майна ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що відповідачем оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, а саме в частині визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області від 08.04.2019 № 55046-53, відтак колегія суддів вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено положеннями Податкового кодексу України.

За визначенням підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

В свою чергу, згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

При цьому, землекористувачами у розумінні підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнаються юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності (відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) є обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі - орендна плата).

Наведені законодавчі приписи кореспондуються з положеннями статті 96 Земельного кодексу України, пунктом «в» частини першої якої визначено обов`язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Згідно пунктів 288.2-288.4 статті 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

При цьому, за приписами частини першої статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною дев`ятою цієї ж статті Земельного кодексу України визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Питання стосовно припинення договору оренди землі і наслідків припинення або розірвання такого договору унормовані статтями 31 та 34 Закону України «Про оренду землі», за змістом яких договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Як було вірно встановлено судом першої інстнації та вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 правах оренди мав в користуванні дві земельні ділянки: площею 0,1339 га (кадастровий номер :01:010:0239), за яку орендна плата за 2018 рік становила 48330,73 грн. та площею 1,4593 га (кадастровий номер :01:010:0160), за яку орендна плата за 2018 рік становила 174921,91 грн.

Позивачем частково було сплачено орендну плату в розмірі 74503,00 грн., а станом на 07.04.2019 заборгованість складала 148749,64 грн.

Разом з тим, контролюючим органом було складено та надіслано позивачу податкову вимогу від 08.04.2019 № 55046-53 на загальну суму податкового боргу 150163,24 грн., до якої, крім наведеної заборгованості увійшла сума 1413,60 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яку 01.11.2019 відповідачем самостійно було зменшено на суму 1413,60 грн.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Згідно пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Аналогічні положення закріплені і в пункті 1 Розділу VI Поряду направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за № 902/30770.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки відповідач не надав доказів надсилання у відповідності до пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України позивачу податкової вимоги, яка містить зменшену суму податкового боргу, то за відсутності нової податкової вимоги, оскаржувана вимога про сплату боргу від 08.04.2019 № 55046-53 не набула статусу відкликаної.

Отже, враховуючи, що податковим органом не враховано самостійного зменшення позивачем суми з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (1413,60 грн.) та не відкликано попередню податкову вимогу, то податкова вимога від 08.04.2019 № 55046-53 підлягає визнанню протиправною та скасуванню,

Доводи апелянта про те, що станом на 19.08.2020 року у позивача наявний борг на суму 148749,64 грн., тому відсутні підстави для скасування вимоги, є необгрунтованими, оскільки спростовуються наведеними вище доводами про протиправність податкової вимоги від 08.04.2019 № 55046-53 на загальну суму податкового боргу 150163,24 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень, акту опису рухомого майна та витягу, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма