Справа № 240/19661/21
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19661/21 Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк Микола Федорович Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

10 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області, в якому просив: визнати незаконною бездіяльність Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області щодо не зняття арешту з належного йому майна, арешт на яке накладено постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 550164 від 07.07.2009, та постановою державного виконавця Державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.04.2012, виконавче провадження №31691741; зобов`язати Попільнянський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області зняти арешт зі всього належного йому майна накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 550164 від 07.07.2009, зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 10.07.2009 за № 88717663, та постановою державного виконавця Державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.04.2012, виконавче провадження № 31691741 року зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 05.04.2012 за № 12362496.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти постанову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаним адміністративним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу в десятиденний термін з дня отримання ухвали усунути недоліки шляхом подання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, обґрунтувавши поважність причин пропуску вказаного строку звернення.

10 вересня 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про прийняття до провадження позовної заяви та відкриття провадження у справі, яка обґрунтована тим, що оскаржувана бездіяльність відповідача, щодо не зняття арешту з майна позивача, являється триваючою, а тому десятиденний строк на оскарження позивачем не пропущений.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу.

Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 ст. 287 КАС України встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З наведеного вбачається, що строк для звернення до суду з позовом про оскарження дій державного виконавця становить десять днів та починає обчислюватись з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 19.08.2021 року до Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) позивачем подано заяву про зняття арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 550164 від 07.07.2009, та постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.04.2012, виконавче провадження №31691741, виданих відділом Державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції.

19 серпня 2021 року Попільнянським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на вище наведену заяву було надано відповідь від 19.08.2021 № 5735, однак арешт безпідставно знято не було.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що саме в зв`язку з бездіяльністю виконавчої служби, що призвела до порушення його прав, він був вимушений звернутися до адміністративного суду з даним позовом.

Як свідчать встановлені вище обставини справи, предметом заявленого позивачем адміністративного позову є протиправна бездіяльність відповідача.

Судова колегія зазначає, що вищезазначені обставини справи були висвітлені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду, яка була подана ним на виконання ухвали суду першої інстанції (про залишення позову без руху).

Разом з тим, оскаржувана ухвала суду не містить оцінки термінів оскарження позивачем бездіяльності відповідача з часу отримання останньої відповіді на звернення.

На думку судової колегії, суд першої інстанції, повертаючи позов не встановив дату, з якої позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Тобто, судом першої інстанції не встановлено обставин, які є визначальними для вирішення питання як щодо дотримання строків звернення до суду так і щодо наявності підстав для поновлення такого строку.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21 лютого 1975 року, ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Так, у справі "Bellet v. France", ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З аналізу вищевикладеного встановлено, що позивач фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, що полягає у безперешкодному отриманні судового захисту.

На думку судової колегії, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву з зазначених підстав, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими заходами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, оскаржену ухвалу про повернення позову неможливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст. 242 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до ч.4 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.