Справа № 320/11837/20
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року Київ справа №320/11837/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Фастівської міської ради "Фастівська ЖЕК" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство Фастівської міської ради "Фастівська ЖЕК" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо невиключення з інтегрованої картки платника, на якій обліковується розрахунки КП ФМР "Фастівської ЖЕК" з бюджетом за податком на додану вартість підприємства, інформацію про нарахування суми податкового боргу 2126575 грн 48 коп;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київські області зробити корегування в інтегрованій картці платника, на якій обліковується розрахунки КП ФМР "Фастівської ЖЕК" з бюджетом за податком на додану вартість підприємства у вигляді списання суми податкового боргу у розмірі 2126575 грн 48 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що контролюючий орган протиправно не виключив з інтегрованої картки позивача інформацію про нарахування суми податкового боргу 2 126 575 грн 48 коп.

Позивач посилається, зокрема, на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі №810/2667/18 відмовлено у стягненні з підприємства цієї суми боргу.

Згідно з ухвалою від 23.11.2020, суд відкрив провадження в адміністративній справі та визначив, що буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, призначив судове засідання.

Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому стверджує, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просить відмовити. Відповідач стверджує про те, що борг позивача не визнано безнадійним, не списано, а тому повинен відображатись в інтегрованій картці останнього. Також відповідач посилається на те, що незважаючи на вказане рішення суду апеляційної інстанції, борг підприємства залишається непогашеним, а саме рішення не містить зобов`язання контролюючого органу виключити такий борг з інтегрованої картки позивача.

Крім того, у справі №810/2667/18 контролюючий орган просив суд стягнути суму податкового боргу з банківських рахунків КП ФМР "Фастівської ЖЕК". Проте, законодавець передбачає і інші способи стягнення податкового боргу із платників податків.

Також відповідач стверджує про те, що дані внутрішніх інформаційних баз фіскальних органів не впливають на права платників податків, а тому суд не може задовольняти позовні вимоги платників про внесення змін до таких баз.

Позивач подав до суду письмову відповідь на відзив, у які заперечує доводи відповідача з тих підстав, що Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 06.11.2018 у справі №810/2667/18 вказав, що вказана сума не набула статусу податкового боргу.

Відповідач подав до суду письмові заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких стверджує про те, що Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 06.11.2018 у справі №810/2667/18 не визнав дій контролюючого органу щодо відображення в інтегрованій картці платка податків задекларованих позивачем грошових зобов`язань з ПДВ та зарахування коштів у порядку черговості виникнення податкового боргу протиправними. Натомість, суд лише дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення податкового боргу, що, на думку відповідача, дає підстави стверджувати, що підстави для коригування інтегрованої картки платника податків відсутні.

У судовому засіданні 04.02.2021 суд прийняв рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних доказів, про що постановив протокольну ухвалу.

Також згідно з ухвалою від 14.02.2022, суд замінив відповідача у даній справі Головне управління ДПС у Київській області (код 43141377) на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, код 44096797).

Розглянувши позовну заяву, відзив відповідача на позов, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

КП ФМР "Фастівської ЖЕК" є юридичною особою, має статус платника податків.

У травні 2018 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось ГУ ДФС у Київській області з позовом до Комунального підприємства Фастівської міської ради "Фастівська житлово-експлуатаційна контора" про стягнення з рахунків Комунального підприємства Фастівської міської ради "Фастівська житлово-експлуатаційна контора" останнього у банках, що обслуговують боржника 2 126 575,48 грн (справа №810/2667/18).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на 16.05.2018 за відповідачем рахувалась податкова заборгованість у розмірі 6 776 354,27 грн, при цьому, до стягнення заявлено частину новоствореного боргу, а саме - 2 126 575,48 грн.

Вказана сума боргу складалась із самостійно задекларованих відповідачем сум з ПДВ та пені. Підприємством було подано податкові декларації зі сплати ПДВ за період з квітня 2015 по березень 2016 року на суму 1 366 101 грн. У зв`язку із несвоєчасною сплатою заявленої суми, платнику за період з 30.05.2015 по 30.05.2016, нарахована пеня у розмірі 760 474,48 грн, а також, існуючий борг включав у себе платежі по розстрочці судового рішення в адміністративній справі №2а-6353/12/1070.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду 26.08.2018 у справі №810/2667/18 адміністративний позов задоволено.

Стягнуто на користь Головного Управління ДФС у Київській області () з рахунків Комунального підприємства Фастівської міської ради "Фастівська житлово-експлуатаційна контора" () у банках, що обслуговують такого боржника податковий борг у сумі 2 126 575 ( дві мільйони сто двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн 48 коп.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі №810/2667/18 рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - відмовлено.

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа №320/3906/20 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Комунального підприємства Фастівської міської ради "Фастівська житлово-експлуатаційна контора" про стягнення податкового боргу.

У ході розгляду справи №320/3906/20 КП ФМР "Фастівської ЖЕК" стало відомо, що у суму позову входить також сума боргу у розмірі 2 126 575,48 грн, стягнення якої, у свою чергу, було предметом розгляду справи №810/2667/18.

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Київській області щодо невиключення з інтегрованої картки платника, на якій обліковується розрахунки КП ФМР "Фастівської ЖЕК" з бюджетом за податком на додану вартість підприємства, інформацію про нарахування суми податкового боргу 2126575 грн 48 коп, підприємство звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп. 66.1.5 п. 66.1 ст. 66 ПК України, підставою для внесення змін до облікових даних платників податків є рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п. 66.2 ст. 66 ПК України, внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Станом на час виникнення спірних правовідносин організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначав Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок № 422).

Згідно з п. 2 Порядку №422, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Суд встановив, що спірна сума податкового боргу складається із самостійно задекларованих позивачем сум з ПДВ і пені, нарахованої контролюючим органом.

Так, підприємством було подано податкові декларації зі сплати ПДВ за період з квітня 2015 по березень 2016 року на суму 1 366 101 грн.

У зв`язку із несвоєчасною сплатою заявленої суми, платнику за період з 30.05.2015 по 30.05.2016, контролюючим органом нарахована пеня у розмірі 760 474,48 грн. Також, існуючий борг включав у себе платежі по розстрочці судового рішення в адміністративній справі №2а-6353/12/1070.

Водночас, як слідує зі змісту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі №810/2667/18 в ході розгляду справи суд встановив, що відповідачем (КП ФМР "Фастівської ЖЕК") у встановлені податковим законодавством строки сплачувались грошові зобов`язання з ПДВ згідно податкових декларацій за звітні (податкові) періоди квітень 2015 року - березень 2016 року на загальну суму 1 366 101,00 грн, вказана сума не набула статусу податкового боргу у розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України (оскільки вона була сплачена позивачем у встановлені ПК України строки, проте відповідні кошти направлялись в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів), тому у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування на неї пені у розмірі 760 474,48 грн, згідно пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України.

На підставі зазначеного, колегія суддів вказала, що не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з КП Фастівської міської ради "Фастівська житлово-експлуатаційна контора" 2 126 575,48 грн, в рахунок погашення податкового боргу.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З цих підстав суд вважає, що обставини стосовно відсутності у КП ФМР "Фастівської ЖЕК" заборгованості зі сплати вказаної суми податкового боргу є доведеними і не підлягають доказуванню.

Відповідно до п. 3 Порядку №422, оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (п. Порядку №422).

Пунктами 5, 6 Порядку №422 визначено, що контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

За даними оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску ДФС та її територіальними органами формується звітність про нарахування та надходження податків, зборів, єдиного внеску, надходження митних та інших платежів до бюджетів, податковий борг, недоїмку зі сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати контрольно-перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), надміру сплачені податки, збори, єдиний внесок тощо.

На переконання суду, судове рішення, а саме - постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі №810/2667/18 є достатньої правовою підставою для висновку про некоректність записів в інтегрованій картці платника податків про наявність у КП ФМР "Фастівської ЖЕК" заборгованості зі сплати вказаної суми податкового боргу.

Оскільки п. 5 Порядку №422 передбачено порядок дій органу ДФС при виявленні некоректних базових записів та здійснення такого коригування облікових показників у ручному режимі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Київській області щодо невиключення з інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки КП ФМР "Фастівської ЖЕК" з бюджетом за податком на додану вартість підприємства, інформації про нарахування суми податкового боргу 2 126 575,48 грн є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в іншій частині, суд зазначає наступне.

Так, будь-які зміни до інформаційних баз мають визнаватися протиправними, якщо відповідні дані не співпадають з узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку, чого не має у цьому випадку. Навпаки, рішенням суду яке набрало законної встановлено відсутність податкового боргу позивача, що, у свою чергу, повинно бути відображено в інформаційній системі податкового органу.

У відповідності до ст. 19-3 ПК України здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням віднесено до функцій державних податкових інспекції.

Згідно з пп. 21.1.10 ст. 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Інтегрована картка платника податків є документом, який відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, тому відображення в ній податкової заборгованості по фактично сплаченим сумам порушує права платника податків.

У даному випадку у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані карток його особових рахунків правильно відображали точний облік усіх нарахованих і сплачених сум до бюджету, оскільки невідповідність такого обліку фактичним показникам сталась не з вини позивача.

Згідно з пп. 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.10 та 19-1.1.24 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до ст. 19-3 ПК України, державні податкові інспекції здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб-платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Згідно з п. 41.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

З урахуванням наведених правових норм функції з вирішення питань щодо внесення змін до інтегрованих карток платників податків віднесено до повноважень органів ДПС центрального або регіонального рівня.

Таким чином, повноваженнями щодо внесення змін до інтегрованих карток платника (КП ФМР "Фастівської ЖЕК") наділене лише Головне управління ДПС у Київській області.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 січня 2011 р. в справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom, пп. 2836, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ГУ ДПС у Київські області провести корегування в інтегрованій картці платника, на якій обліковуються розрахунки КП ФМР "Фастівської ЖЕК" з бюджетом, з податку на додатку на додану вартість про виключення відомостей про податковий борг у сумі 2 126 575,48 грн.

Отже, позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа №802/2236/17-а).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач не довів суду правомірності оскаржуваної бездіяльності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 197,00 грн.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати в сумі сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо невиключення з інтегрованої картки платника, на якій обліковується розрахунки КП ФМР "Фастівської ЖЕК" з бюджетом за податком на додану вартість підприємства, інформацію про нарахування суми податкового боргу 2126575 грн 48 коп.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київські області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, код ВП 44096797) провести корегування в інтегрованій картці платника, на якій обліковуються розрахунки КП ФМР "Фастівської ЖЕК" (місцезнаходження: Київська обл., м. Фастів, вул. Нова, 3, ) з бюджетом з податку на додатку на додану вартість про виключення відомостей про податковий борг у сумі 2 126 575,48 грн.

Стягнути на користь Комунального підприємства Фастівської міської ради "Фастівська ЖЕК" (місцезнаходження: Київська обл., м. Фастів, вул. Нова, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, код ВП 44096797) судові витрати у сумі 2 197 (дві тисячі сто дев`яносто сім) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.