Справа № 300/8418/21
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"14" лютого 2022 р. Справа № 300/8418/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної регуляторної служби України про визнання незаконним та скасування наказу в частині,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , 20.12.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної регуляторної служби України про визнання незаконним та скасування наказу Державної регуляторної служби України «Про призначення ОСОБА_1 » за №36-к від 01.02.2017 в частині встановлення строку випробування.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обставин, які перешкоджали йому звернутися до суду із вказаним позовом у місячний строк, починаючи з 01.02.2017, з доказами поважності причин його пропуску; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
Враховуючи, що головуючий суддя Главач І.А. перебував на лікарняному, питання про відкриття провадження в адміністративній справі судом вирішувалося в перший робочий день 14.02.2022.
14.01.2022 ОСОБА_1 на адресу суд направлено заяву про усунення недоліків позовної заяв. Згідно якої на виконання вимог ухвали суду зазначає, що оригінали долучених документів знаходяться до позивача, а також долучає заяву на поновлення строку.
Дослідивши клопотання про поновлення строку від 14.01.2022 за вх.№1272/22, суд встановив наступне.
В обгрунтування причин поважності пропуску строку зазначив, що 31.10.2012 переніс закритий компресійний перелом хребта, який потягнув за собою ряд супутніх захворювань, в результаті чого, у 2014 році позивачу надано 3-тю групу інвалідності.
У період з 03.01.2017 по 17.01.2017 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом облітеруючий атеросклероз судин обох нижніх кінцівок, що підтверджується копією виписки Рожнятівської центральної районної лікарні. Рекомендовано санаторне лікування «Хмельник», щоквартальний курс консервативної терапії, оберігатись переохолоджень, важкої фізичної праці. Скеровано на консультацію до ангіолога ОКЛ.
Як стверджує позивач, жодним чином не підтвердивши, надалі лікування продовжилось амбулаторно.
Оскаржуваний наказ №36-к «Про призначення ОСОБА_1 », в свою чергу, винесено 01.02.2017.
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста ОКЛ від 20.02.2017 діагноз ОСОБА_1 облітеруючий атеросклероз судин обох нижніх кінцівок. У графі рекомендації відсутня інформація.
22.05.2017 позивачу проведено магнітно-резонансну томографію (надалі, також МРТ) в Калуській центральній районній лікарні, за висновками якої виявлено ознаки остеохондрозу та спондилоартрозу хребта. Консолідований компресійний перелом тіла хребця L3. Протрузія міжхребцевого диску на рівні L4-L5 та випинання L2-L3.
Після тривалого лікування, яке не принесло результату і відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ №0790632 ОСОБА_2 надано з 22.09.2017 другу групу інвалідності (діагноз МСЕК: консолідований компресійний перелом тіла L3, стеноз, посттравматичний остеохондроз ПВХ, облітеруючий атеросклероз н/к-2), встановлено з викладених пояснень позивача без документального підтвердження.
Позивач зазначає, що дана хвороба обмежила можливість звернення в суд.
Вважає наведені підстави пропуску місячного строку звернення до суду поважними, а строк таким, що підлягає поновленню.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено суду обставин, які перешкоджали йому звернутися до суду із вказаним позовом у місячний строк, починаючи з жовтня 2017 року до червня 2021 року, з доказами поважності причин його пропуску.
Позивач вводить в оману суд з приводу неможливості звернення до адміністративного суду у наведений вище період через стан здоров`я, позаяк ним вчинялися неодноразові письмові звернення до Національного агентства України з питань державної служби, які долучено до позовної заяви, а саме: запит про надання інформації від 14.07.2020, а також згідно листа Національного агентства України з питань державної служби Нагірний І.Г. звертався 30.12.2020 до Міністерства юстиції України, додатково зазначено, що звернення позивача були розглянуті в межах повноважень НАДС та надані ОСОБА_1 листи від 06.07.2020 №4937/13-20 та від 14.08.2020 №5841/13-20 на його звернення.
До суду, в свою чергу, ОСОБА_1 звернувся 15.12.2021 року, із значний порушенням строку звернення
Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, заяву про поновлення строку звернення до суду, дійшов висновку про те, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду є неповажними і не спростовують тих обставин, що позивач про порушення своїх прав довідався 01.02.2017, неодноразові звернення до Національного агентства України з питань державної служби підтверджують спроможність звернення ОСОБА_1 за станом здоров`я в судовому порядку.
Підсумовуючи викладене, суд констатує, що доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду із заявою за захистом порушеного права протягом установленого законом строку, позивачем не наведено.
Вказані позивачем у заяві підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу Державної регуляторної служби України «Про призначення ОСОБА_1 » за №36-к від 01.02.2017 в частині встановлення строку випробування лише частково обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення з позовом до суду. Оскільки ОСОБА_1 не надано таких доказів стосовно усього іншого періоду, в межах якого мало відбутись звернення до суду, позовна заява підлягає поверненню.
У рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року (справа «Мельник проти України») погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Згідно із частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).
Згідно частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі наведеного та керуючись статтею 160, 161, 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
У Х В А Л И В:
позовну заяву ОСОБА_1 до Державної регуляторної служби України про визнання незаконним та скасування наказу Державної регуляторної служби України «Про призначення ОСОБА_1 » за №36-к від 01.02.2017 в частині встановлення строку випробування - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.
Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.