Справа № 200/17308/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Справа№200/17308/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

2 грудня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, який поданий адвокатом Корнієнком Андрієм Андрійовичем, з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком№2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно заяви від 28 вересня 2021 року №11784;

- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком№2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно заяви від 28 вересня 2021 року №11784, зарахувавши до пільгового стажу за Списком№2 повний робочий день з 9 липня 1984 року по 17 серпня 1984 року на посаді вогнетривника по 3 розряду на гарячих ділянках робіт, з 14 серпня 1985 року по 3 вересня 1985 року на посаді вогнетривника по 3 розряду на гарячих ділянках робіт, з 10 лютого 1989 року по 23 квітня 1996 року на посаді майстра на ділянці №2, а також до загального трудового стажу періоди роботи з 5 травня 1996 року по 2 грудня 1996 року на посаді страхового агента, з 2 грудня 1996 року по 1 жовтня 1997 року на посаді директора, з 2 жовтня 1997 року по 5 січня 1998 року на посаді інженера; з 5 січня 1998 року по 31 серпня 2000 року на посаді помічника директора прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- зобов`язання відповідача прийняти для розрахунку пенсії довідки № 07-03/2590 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2591 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2594 від 30 вересня 2020 року, № 77/48 від 08 січня 2016 року, №77/49 від 08 січня 2016 року, № 77/50 від 08 січня 2016 року, № 07-03/2587 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2588 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2589 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2592 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2593 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2595 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2596 від 30 вересня 2020 року, № 07- 03/2597 від 30 вересня 2020 року, які видані Архівним відділом міста Алчевска, № 15 від 16 червня 2014 року, яка видана ТОВ Гефест.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що разом із заявою про призначення пенсії позивачем надано усі необхідні документи, які свідчать про наявність необхідного страхового та пільгового стажу для призначення пенсії. Трудова книжка позивача містить усі необхідні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, а тому підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками є зайвим. Проте відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, пославшись на відсутність первинних документів на підставі яких видані довідки про пільгову роботу, оскільки такі підприємства знаходяться на тимчасово непідконтрольній території. З посиланням на практику Міжнародного суду ООН, позивач вказав, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Відповідач позов не визнав, 19 січня 2022 року надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволені позовних вимог. Відповідач вказав, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи за Списком№2. При цьому відповідач зазначив, що до загального стажу позивача не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на першій сторінці зазначено не повну дату народження, що не відповідає інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58. Крім того вказано, що відсутність пільгового стажу обумовлена не наданням пільгової довідки, яка підтверджує особливий характер роботи, відсутністю первинних документів за час виконання роботи в пільгових умовах та атестації робочого місця та відсутністю в реєстрі застрахованих осіб відомостей про пільговий стаж роботи.

Ухвалою судді від 7 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 17 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази по справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 23 липня 2010 року Куйбишевським РВ ДМУ ГУМВС України.

24 вересня 2021 року позивачу видано довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3008-, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

28 вересня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, зазначивши про наявність стажу роботи з 10 лютого 1989 року по 23 квітня 1996 року майстром дільниці. Також заява про призначення пенсії містить примітку про те, що пільгові довідки, що видані на непідконтрольній території не прийняті пенсійним органом, інших надати не має можливості.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30 вересня 2021 року №30 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 та страхового стажу.

Так, відповідно до вказаного вище рішення, згідно наданих до заяви документів, страховий стаж складає 15 років 19 днів, пільговий стаж відсутній, оскільки не надано пільгову довідку, також відсутні первинні документи за час виконання робіт в пільгових умовах та атестація робочого місця, в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про пільговий стаж роботи.

Також зазначено, що до загального страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на першій (титульній) сторінці зазначено не повну дату народження заявниці, що не відповідає Інструкції ведення трудових книжок. Довідка про підтвердження стажу роботи з 2 жовтня 1997 року по 31 серпня 2000 року від 16 червня 2014 року №15, видана в місті Донецьк, який з квітня 2014 року тимчасово не підконтрольний український владі. Також вказано, що для зарахування до загального стажу періоду догляду за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до досягнення 3-х річного віку необхідно надати її паспорт, оскільки в свідоцтві про народження відсутній штамп про отримання паспорта.

Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Тобто необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, зокрема зайнятість повний робочий день на роботах, що передбачені списком №2, та атестація робочих місць.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як убачається зі спірного рішення позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на першій (титульній) сторінці зазначено неповну дату народження заявниці.

Так, дослідивши копію трудової книжки НОМЕР_1 , що надана відповідачем на вимоги ухвали суду, з`ясовано, що на титульній сторінці в графі «дата народження», зазначено лише рік народження ОСОБА_1 .

Проте суд зазначає, що відповідно до положень Порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженого постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року №162 та Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки вперше, в тому числі і внесення до неї записів на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в тому, що в трудовій книжці роботодавцем заповнено із порушенням відомості про особу в трудовій книжці.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення та ведення трудової книжки, а отже не може бути обмежений в праві неврахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві внаслідок порушення відділом кадрів правил оформлення записів про особу трудовій книжці.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що це не може бути підставою для відмови позивачу для визначення загального трудового стажу на підставі трудової книжки, оскільки внесення записів до трудової книжки не здійснювалось позивачем.

Стосовно не зарахування до страхового стажу періоду догляду за дитиною, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку зараховується до стажу роботи.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25 липня 2008 року, ОСОБА_1 є матерю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, період догляду за донькою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до вимог ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення підлягає зарахуванню до страхового стажу. Суд вважає не вмотивованою вимогу відповідача про надання копії паспорту доньки позивачки, у зв"зку із відсутністю у свідоцтві про народження штампу про отримання паспорта.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 10 лютого 1989 року по 23 квітня 1996 року на посаді майстра дільниці.

Я вже зазначалось вище, відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Далі Порядок №637).

Згідно з Порядком № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З самої назви Порядку та безпосередньо з пункту 20 убачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, із записів трудової книжки НОМЕР_4 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 , убачається зокрема, що у період:

- з 9 липня 1984 року по 17 серпня 1984 року працювала вогнетривником по 3 розряду на гарячих ділянках робіт у Комунарському спеціалізованому управлінні №1 підприємства «Донбаскоксохімремонт»;

- з 14 серпня 1985 року по 3 вересня 1985 року працювала вогнетривником по 3 розряду на гарячих ділянках робіт у Комунарському спеціалізованому управлінні №1 підприємства «Донбаскоксохімремонт»;

- з 1 вересня 1982 по 30 червня 1987 року навчалася у Комунарському гірничо-металургійному інституті на денному відділенні;

- з 10 лютого 1989 року по 23 квітня 1996 року працювала майстром на ділянці №2 Трест «Комунарськбуд» Спеціалізоване управління «Відділбуд» (1 березня 1992 року Трест «Комунарськбуд» перейменований у трест «Алчевськстрой»);

- з 5 травня 1996 року по 1 грудня 1996 року працювала страховим агентом в Куйбишевському РП «Українська акціонерна страхова компанія АСКА»;

- з 1 грудня 1996 року по 1 жовтня 1997 року - на посаді директора Куйбишевського РП «Української акціонерної страхової компанії АСКА;

- з 2 жовтня 1997 року по 4 січня 1998 року працювала на посаді інженера ТОВ фірма «Гефест»;

- з 5 січня 1998 року по 31 серпня 2000 року - помічником директора ТОВ фірма «Гефест»;

- з 1 вересня 2000 року по 31 грудня 2000 року працювала менеджером з реклами ТОВ «Новий світ»;

- з 3 січня 2001 року по 1 листопада 2014 року працювала менеджером з реклами у ТОВ «Типографія «Новий світ».

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, містять посилання на наказ про прийом на роботу.

Суд зазначає, що порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Так, спірним періодом, зокрема, є період роботи позивача майстром з 10 лютого 1989 року по 23 квітня 1996 року на ділянці №2 Трест «Комунарськбуд» Спеціалізоване управління «Відділбуд» (1 березня 1992 року Трест «Комунарськбуд» перейменований у трест «Алчевськстрой»).

Трудова книжка позивача не містить відомостей про пільговий стаж роботи у зазначений вище період та про атестацію робочих місць. Таким чином, надання уточнюючих довідок та документів про атестацію робочих місць є необхідною умовою для зарахування такого періоду до пільгового стажу роботи.

Разом з тим, позивачем до пенсійного органу подавалися та до матеріалів справи надано, зокрема: архівну довідку адміністрації м. Алчевська від 30 вересня 2020 року №07-03/2589 згідно якої позивач у період з 10 лютого 1989 року по 11 квітня 1996 року працював майстром у Спеціалізованому управлінні «Відділбуд» Треста «Комунарськбуд»; архівну копію наказу №34 від 28 квітня 1994 року про атестацію робочого місця, зокрема майстер, за списком №2; архівні довідки про заробітну плату у спірний період.

Крім того, слід зазначити, що записи у трудовій книжці про роботу позивача у вказані періоди, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день, оскільки іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, ані в трудовій книжці, ані в інших документах, не міститься.

Як вже зазначалось вище, відповідачем відмовлено позивачу в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи, що не визначені у індивідуальних відомостях про застраховану особу, оскільки надані довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії видані підприємством, яке знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою.

Суд зазначає, що за вимогами чинного законодавства, відсутність можливості здійснення перевірки обґрунтованості видачі наданих документів не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Також, підстав вважати надані документи недостовірними, відповідачем не наведено.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Таким чином, суд вважає, що неможливість проведення перевірки підприємства, яким видано довідки, не є підставою для відмови особі в зарахуванні відповідного стажу при призначенні пенсії.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказані періоди до відповідного стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Суд зазначає, що пенсійний орган при аналізі таких довідок має виходити з того, що з огляду на загальні принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН (а саме намібійські винятки, сформульовані Судом щодо окупованих територій, згідно з якими документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян) та в рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено період роботи позивача майстром з 10 лютого 1989 року по 23 квітня 1996 року на ділянці №2 Трест «Комунарськбуд» Спеціалізоване управління «Відділбуд» за Списком№2, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати вказаний період до пільгового стажу за Списком№2.

Стосовно позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи вогнетривником по 3 розряду на гарячих ділянках робіт у Комунарському спеціалізованому управлінні №1 підприємства «Донбаскоксохімремонт» з 9 липня 1984 року по 17 серпня 1984 року та з 14 серпня 1985 року по 3 вересня 1985 року.

Як вже зазначалось вище, трудова книжка позивача містить записи про вказані вище періоди роботи. При цьому надані до матеріалів справи архівні довідки, не містять інформації про те, що вказана посада відноситься до пільгового списку, а тільки підтверджує період роботи з 9 липня 1984 року по 17 серпня 1984 року.

Крім того, посада «вогнетривника» не передбачена списком виробництв, виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 яка була чинною на час роботи позивача на зазначених посадах.

Таким чином, ураховуючи наявні в матеріалах справи докази, підстави для зарахування періодів роботи з 9 липня 1984 року по 17 серпня 1984 року та з 14 серпня 1985 року по 3 вересня 1985 року до пільгового стажу за Списком№2, відсутні.

Оскільки період роботи позивача з 5 травня 1996 року по 1 грудня 1996 року страховим агентом в «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», з 1 грудня 1996 року по 1 жовтня 1997 року на посаді директора «Української акціонерної страхової компанії АСКА; з 2 жовтня 1997 року по 4 січня 1998 року на посаді інженера ТОВ фірма «Гефест»; з 5 січня 1998 року по 31 серпня 2000 року помічником директора ТОВ фірма «Гефест»; з 1 вересня 2000 року по 31 грудня 2000 року менеджером з реклами ТОВ «Новий світ», з 3 січня 2001 року по 1 листопада 2014 року працювала менеджером з реклами у ТОВ «Типографія «Новий світ», підтверджуються матеріалами справи, суд вважає, що зазначені періоди необхідно зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 .

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідачем прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що призвело до порушення пенсійних прав позивача.

Таким чином, суд вважає, що порушене право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах підлягає відновленню шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 30 вересня 2021 року №30 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, зарахувавши періоди роботи та прийняти для розрахунку пенсії надані позивачем довідки.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанцій про сплату судового збору, позивачем за подання даного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И РІ Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30 вересня 2021 року №30 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявска, б.16, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28 вересня 2021 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 10 лютого 1989 року по 23 квітня 1996 року на посаді майстра на дільниці №2 Трест «Комунарськбуд» Спеціалізоване управління «Відділбуд», до страхового стажу періоди роботи з 5 травня 1996 року по 1 грудня 1996 року страховим агентом в Куйбишевському РП «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», з 1 грудня 1996 року по 1 жовтня 1997 року на посаді директора Куйбишевського РП «Української акціонерної страхової компанії АСКА; з 2 жовтня 1997 року по 4 січня 1998 року на посаді інженера ТОВ фірма «Гефест»; з 5 січня 1998 року по 31 серпня 2000 року помічником директора ТОВ фірма «Гефест»; з 1 вересня 2000 року по 31 грудня 2000 року менеджером з реклами ТОВ «Новий світ», з 3 січня 2001 року по 1 листопада 2014 року менеджером з реклами у ТОВ «Типографія «Новий світ», період догляду за дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявска, б.16, ) прийняти до розрахунку пенсії ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) довідки № 07-03/2590 від 30 вересня 2020 року, №77/49 від 08 січня 2016 року, № 77/50 від 08 січня 2016 року, № 07-03/2587 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2588 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2589 від 30 вересня 2020 року, № 07-03/2592 від 30 вересня 2020 року, які видані Архівним відділом міста Алчевска, № 15 від 16 червня 2014 року, яка видана ТОВ Гефест.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявска, б.16, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв