Справа № 480/9019/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2022 року Справа № 480/9019/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9019/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не нарахування та не проведення ОСОБА_1 виплати грошової компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з серпня 2019 року по травень 2021 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області з 21.07.1994 як інвалід загального захворювання, а з 20.10.2000 як інвалід, захворювання якого пов`язане з виконанням військових обов`язків на ЧАЕС згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року у справі № 480/2229/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з червня 2008 року по березень 2019 року. Сума компенсаційної виплати за період з червня 2008 року по березень 2019 року склала 208501,15 гривень та була виплачена 10.06.2021.

18.06.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про нарахування та виплату компенсації за період з серпня 2019 року по травень 2021 року, проте листом від 21.07.2021 йому було відмовлено у нарахуванні та виплаті компенсації за період з серпня 2019 року по травень 2021 року, мотивуючи це тим, що у період з квітня 2019 року пенсія позивачу нараховувалась щомісяця у розмірах, визначених чинним законодавством, та своєчасно перераховувалась до установи, що здійснює виплату, без затримок.

Позивач наголошує, що сума компенсаційної виплати згідно рішення суду від 28 серпня 2019 року у сумі 208501,15 гривень була виплачена відповідачем лише 10.06.2021, тобто, недосплачені кошти пенсійного забезпечення, нараховані згідно рішення, були виплачені несвоєчасно, із значною прострочкою, відповідно лише через 1 рік 10 місяців від періоду, коли вони фактично повинні були бути ним отримані.

У зв`язку з несвоєчасною виплатою належного йому пенсійного забезпечення, позивач вважає, що має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Ухвалою суду від 17.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що однією з обов`язкових умов виплати компенсації є нарахування доходів та їх несвоєчасна виплата. У період починаючи з квітня 2019 року пенсія нараховувалась позивачу щомісяця у розмірах, визначених чинним законодавством, та своєчасно перераховувалась до установи, що здійснює виплату, без затримок. Зважаючи на викладене вище, рішення суду від 28.08.2019, виконано органом Пенсійного фонду України у межах покладених зобов`язань. Для застосування норм частини 2 статті 46 Закону №1058-ІV та вчинення інших дій підстави відсутні. На думку відповідача, підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року у справі № 480/2229/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо ненарахування та непроведення ОСОБА_1 виплати грошової компенсації, передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з червня 2008 року по березень 2019 року (а.с. 11-12). Вказане рішення суду набрало законної сили 30.09.2019.

10.06.2021 на виконання вищевказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатило ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з червня 2008 року по березень 2019 року у сумі 208502,83 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача (а.с. 16).

18.06.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою, в якій просив нарахувати і виплатити йому компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з серпня 2019 року по червень 2021 року (а.с. 14-15).

Листом від 21.07.2021 № 5194-5590/Г-02/8-1800/21 відповідач повідомив позивача, що у період починаючи з квітня 2019 року пенсія нараховувалась позивачу щомісяця у розмірах, визначених чинним законодавством, та своєчасно перераховувалась до установи, що здійснює виплату, без затримок. Зважаючи на викладене вище, рішення суду від 28.08.2019, виконано органом Пенсійного фонду України у межах покладених зобов`язань. Для застосування норм частини 2 статті 46 Закону №1058-ІV та вчинення інших дій підстави відсутні. Підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів відсутні (а.с. 10).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (надалі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтями 3 та 4 Закону №2050-ІІІ встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до приписів статті 6 Закону №2050-ІІІ компенсацію виплачують за рахунок:

- власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян;

- коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

- коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Пунктом 2 Порядку №159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення).

Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у тому числі, пенсії.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №681/423/15-а, від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у цій справі, позивач посилається на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було порушено строки виплати компенсації втрати частини доходів згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 у справі № 480/2229/19.

Тобто, фактично позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити компенсацію у зв`язку із порушенням строків виплати компенсації втрати частини доходів, яка, в свою чергу, нарахована у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії.

Однак, позивач помилково ототожнює суму компенсації втрати частини доходів із сумами пенсійних виплат.

Натомість, на думку суду, сума компенсації втрати частини доходів у розмірі 208501,15 грн., яка була нарахована і виплачена позивачу на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 у справі № 480/2229/19, має разовий характер. Тому порушення строків її виплати не тягне за собою необхідності застосування норми частини 2 статті 46 Закону №2050-ІІІ.

При цьому, пенсія у період з квітня 2019 року по травень 2021 року нараховувалась і виплачувалась ОСОБА_1 своєчасно та у повному обсязі, що не заперечується позивачем.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, суд вважає, що відповідачем належним чином доведено правомірність своїх дій щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні компенсації втрати частини доходів, а отже позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область, 40009, ідентифікаційний код 21108013) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко