Справа № 140/7554/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 140/7554/21 пров. № А/857/18980/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Берестечківської міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року, ухвалене суддею Лозовським О.А. у м. Луцьку Волинської області за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників у справі №140/7554/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Берестечківської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот Агро», про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Берестечківської міської ради, у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення від 05.02.2021 №5-24/2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с. Мерва (Берестечківської міської ради)» та рішення від 17.03.2021 №7-20/2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року до участі у справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Патріот Агро» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Берестечківської міської ради від 05 лютого 2021 року №5-24/2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с. Мерва (Берестечківської міської ради)» в частині включення до об`єднаної земельної ділянки земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1106 та від 17 березня 2021 року №7-20/2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)» в частині земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1106.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Також судом здійснено розподіл понесених позивачем судових витрат: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Берестечківської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1 816,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду про те, що оскаржуваними рішеннями порушується право позивача на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Однак поза увагою суду, на думку скаржника, залишились обставини, що позивач з відповідною заявою звертався не до Берестечківської міської ради, а до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області. На час прийняття судом рішення у справі №140/124/21 про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області затвердити позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га, розташованої поза межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району кадастровий номер: :00:001:1106 (не діючого на час прийняття рішення міської ради), земельна ділянка перебувала у комунальній власності в Берестечківській міській раді і ніяких звернень від позивача щодо її виділення з комунальної власності не надходило, що свідчить про необізнаність відповідача з згаданими обставинами.

Зауважує, що оскаржуваним рішенням не відновлено право позивача на отримання земельної ділянки, а лише порушено право третьої сторони, як орендаря спірної земельної ділянки, та задоволення позову матиме правовим наслідком звернення до суду третьої особи з вимогами про скасування договору оренди й повернення сплаченої в місцевий бюджет орендної плати.

Крім того, наголошує, що ухвала про забезпечення позову у справі №140/207/21 не містить заборони Берестечківській міській раді розпоряджатись землями, а лише передавати земельні ділянки, які ще до подання позову у справі № 140/207/21 вже були передані їй Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області.

Також не погоджується із здійсненим судом розподілом судових витрат з огляду на часткове задоволення позовних вимог.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 22.10.2020 № 3-6964/15-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

27.11.2020 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 24.12.2020 № 3-8370/15-20-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою» відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району, розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :00:001:1106, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з таких підстав: проект землеустрою не відповідає вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій».

Позивачем цей наказ оскаржено у судовому порядку.

Так, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 в справі №140/124/21 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 24.12.2020 № 3-8370/15-20-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою»; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Волинській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради, кадастровий номер :00:001:1106.

Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області 31.12.2020 видано наказ №58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким передано Берестечківській територіальній громаді, в особі Берестечківської міської ради Горохівського району у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 646,8497 га, згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність. В додатку до даного наказу зазначений перелік земельних ділянок, які передаються в комунальну власність, серед яких є земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:1106, у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення якої позивачу було відмовлено.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в справі №140/207/21 заяву представника третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - адвоката Кінах Яни Валеріївни про забезпечення позову задоволено частково. Зупинено дію наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 31.12.2020 №58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі в комунальну власність земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :00:001:1106, до набрання рішенням у даній справі законної сили. Заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області вчиняти дії щодо передачі (відчуження) земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :00:001:1106, Берестечківській територіальній громаді до набрання рішенням у даній справі законної сили.

05.02.2021 Берестечківською міською радою прийнято рішення №5-24/2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради)», яким надано дозвіл на розробку технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності згідно додатку №1 за межами населеного пункту с. Мерва (Берестечківської міської ради) в одну земельну ділянку площею 66,9091 га у Берестечківській міській раді. В додатку до даного наказу зазначений перелік земельних ділянок, які об`єднуються в комунальну власність, зокрема серед яких є земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:1106.

17.03.2021 №7-20/2021 Берестечківською міською радою прийнято рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)» відповідно до якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ-01.01), загальною площею 66,9091 га, що пропонується для продажу права оренди на земельних торгах, яка розташована за межами населеного пункту с.Мерва, кадастровий номер :00:001:1165 та включено в перелік ділянок, які виставляються на торги.

12.05.2021 Берестечківською міською радою (орендодавець) укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Патріот Агро» (переможець земельних торгів) договір оренди земельної ділянки комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:001:1165, яка розташована за межами населених пунктів Берестечківської міської ради Горохівського району Волинського області, загальною площею 66,9091 га (а. с. 130-133).

Позивач, вважаючи рішення Берестечківської міської ради від 05.02.2021 №5-24/2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради)» та рішення від 17.03.2021 №7-20/2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)» протиправними, звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Конституцією, Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій».

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (п.б) ч.1 ст. 121 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини шостої цієї статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини 7 наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у її наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Частиною 7 статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

В той же час, частинами першою-третьою статті 124 ЗК України встановлені певні особливості передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності. За змістом названої правової норми, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно приписів частини 3 статті 134 ЗК України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частини 3 статті 135 ЗК України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Згідно статті 136 ЗК України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Як встановлено судом, 05.02.2021 Берестечківською міською радою прийнято рішення №5-24/2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради)», яким надано дозвіл на розробку технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності згідно додатку №1 за межами населеного пункту с. Мерва (Берестечківської міської ради) в одну земельну ділянку площею 66,9091 га у Берестечківській міській раді. В додатку до даного наказу зазначений перелік земельних ділянок, які об`єднуються в комунальну власність, зокрема серед яких є земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:1106.

17.03.2021 за №7-20/2021 Берестечківською міською радою прийнято рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)» відповідно до якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01), загальною площею 66,9091 га, що пропонується для продажу права оренди на земельних торгах, яка розташована за межами населеного пункту с. Мерва, кадастровий номер :00:001:1165 та включено в перелік ділянок, які виставляються на торги.

Земельні ділянки, які об`єднуються в комунальну власність передані Берестечківській міській раді наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області 31.12.2020 №58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

При цьому, судом також достеменно встановлено, що на момент винесення оскаржуваних у даній справі рішень Берестечківської міської ради від 05.02.2021 №5-24/2021 та від 17.03.2021 за №7-20/2021 дія наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області 31.12.2020 №58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» була зупинена відповідно до ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 в справі №140/207/21 про забезпечення позову до набрання рішенням у даній справі законної сили шляхом встановлення заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області вчиняти дії щодо передачі (відчуження) земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :00:001:1106 Берестечківській територіальній громаді.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення процесуального законодавства поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Згідно вимог ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Обов`язковість судового рішення є однією із засад адміністративного судочинства. Відповідно до вимог ст. 2, 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В свою чергу, зпершо іна визначеннями, наведеними у частині першій статті 241 КАС України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Частиною шостою ст.154 КАС України визначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

А згідно з частиною восьмою цієї статті, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В силу вимог статті 156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частиною другою статті 124 Конституції України будь-які інші органи чи посадові особи, окрім судів, будь-якими своїми діями не можуть змінювати або скасовувати дію судового рішення. Конституція України та інші нормативно-правові акти України не передбачають таких прав у сторін спору.

Вказані норми є нормами прямої дії і такі не містять будь-яких додаткових умов чи вимог для того, щоб судове рішення було обов`язковим.

Забезпечення обов`язкового виконання судових рішень є основою втілення принципу правової визначеності як однієї з основ демократичної держави, якою є Україна відповідно до статті 1 Конституції України. Тобто порушення цього принципу через руйнування інституту обов`язкового виконання судових рішень має суттєвий вплив на інтереси як Держави, так і українського суспільства, а не лише позивача у даній справі.

Сама по собі обов`язковість виконання судового рішення не може залежати від поінформованості сторони спору про таке рішення. Так само, як відсутність такої поінформованості сторони не може скасовувати обов`язкову природу судового рішення, якщо воно набуло обов`язковості відповідно до умов закону.

Більше того, вказані норми не містять обмежень або винятків відносно того для кого саме рішення суду є обов`язковим, тобто не обмежують обов`язковість рішення суду лише колом осіб, які були сторонами судової справи, у якій таке рішення було прийнято.

Таким чином, враховуючи, що ухвалою суду про забезпечення позову від 25.01.2021 в справі №140/207/21, яка набрала законної сили та підлягала до негайного виконання, заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області вчиняти дії щодо передачі (відчуження) земельних ділянок Берестечківській територіальній громаді до набрання рішенням у даній справі законної сили, зокрема, з кадастровим номером :00:001:1106, та зупинено до набрання рішенням у даній справі законної сили дію наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 31.12.2020 №58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі в комунальну власність земельних ділянок, зокрема, з кадастровим номером: :00:001:1106, вчинення дій щодо передачі (відчуження) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1106 є неможливим.

Тобто, Берестечківська міська рада, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний чітко діяти у відповідності до вимог закону. Відтак, незважаючи на те, чи був відповідач стороною судової справи №140/207/21 і чи направлялась безпосередньо судом на його адресу ухвала від 25.01.2021 суд презюмує, що міська рада як учасник відносин з передачі майна у комунальну власність територіальної громади повинен бути достеменно обізнаним як з наявністю такого рішення суду, так і з його змістом, останній зобов`язаний був враховувати таке рішення суду і виконувати його, як це передбачено положеннями статті 129-1 Конституції України та частиною другою статті 14 КАС України.

Крім того, суд наголошує і на протиправності оскаржуваних позивачем рішень Берестечківської міської ради від 05.02.2021 №5-24/2021 та від 17.03.2021 за №7-20/2021, так як сам наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №58-ОТГ від 31.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі у комунальну власність Берестечківської ОТГ в особі Берестечківської міської ради Горохівського району земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :00:001:1106 визнано протиправним та скасовано рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 в справі №140/207/21.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного осуду від 20 липня 2021 року апеляційну скаргу Берестечківської міської ради задоволено частково. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №140/207/21 в частині позовних вимог щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:1074 ( ОСОБА_2 ) та :00:001:1069 скасовано та в цій частині провадження закрито. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 в справі №140/207/21 набрало законної сили 20.07.2021.

Тобто протиправність наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №58-ОТГ від 31.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» встановлено судовим рішенням та наведені обставини в силу приписів ч.4 ст.78 КАС України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.

З огляду на положення статей 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними.

Водночас, в розумінні ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права і суд позбавлений можливості задовольняти вимоги в разі, якщо права позивача не були порушені.

В контексті наведеного судом першої інстанції слушно вказано на те, Берестечківська міська рада не набула права розпорядника земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1106, яка включена в об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:1165, а тому в даному випадку не наділена повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги та відповідно не може бути організатором земельних торгів.

Наведене свідчить про невідповідність оскаржуваних рішень Берестечківської міської ради критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, що має наслідком їх скасування в межах спірних правовідносин у відповідній частині, а саме в частині, що стосується земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1106.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що розглядається, з огляду на доводи відповідача також підлягає дослідженню питання правомірності здійсненого судом розподілу судових витрат.

За правилами ч.ч. 1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (п.1, п.2 ч.9 ст.139 КАС України).

Так, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Аналіз норм Закону України «Про судовий збір» в їхньому логічному взаємозв`язку з нормами процесуального закону дозволяє суду апеляційної інстанції зробити висновок, що розрахунок розподілу судових витрат у відсотковому співвідношенні до частини задоволених позовних вимог можливий щодо вимоги майнового характеру (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням).

В свою чергу, вимога немайного характеру вимога, яка не підлягає вартісній оцінці, вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці, а тому розрахувати судовий збір у співвідношенні до частини (обсягу) задоволеної однієї вимоги немайнового характеру не можливо.

Відновлення порушеного права позивача на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є задоволенням двох вимог немайнового характеру, а тому розмір судового збору що підлягав сплаті за заявлення таких позовних вимог становить 1816,00 грн.

Таким чином, оскільки документально підтвердженими судовими витратами позивача є сплачений судовий збір за квитанцією від 27.07.2021, розмір якого є обґрунтованим та пропорційним до задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про його стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Берестечківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №140/7554/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний