Справа № 240/18546/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18546/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

14 лютого 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до Коростишівської міської ради (відповідача), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Коростишівської міської ради у наданні повної інформації на запит ОСОБА_1 від 10.02.2021;

- зобов`язати Коростишівську міську раду надати ОСОБА_1 повну інформацію на його запит від 10.02.2021.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 22.10.2021 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем надано відповідь на запит позивача, виходячи із наявної у нього інформації, та не допущено порушень законодавства, які б призвели до обмеження права позивача на інформацію, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що 10.02.2021 звернувся до Коростишівської міської ради із запитом на інформацію в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації» та просив надати інформацію.

Вважає, що відповідачем у встановлений Законом термін повної інформації по суті звернення не надано у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що з вимогами апеляційної скарги не погоджується та просить в її задоволенні відмовити.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.02.2021 позивач звернувся із запитом на інформацію щодо надання наступної інформації до Коростишівської міської ради:

1. Копію розпорядчого документу про направлення звернення ОСОБА_2 від 07 жовтня 2020 року (додаток 1, далі - заява, звернення) для виконання відповідній посадовій особі.

2. Інформацію чи доводились, та ким до відома депутатів, чи розглядались та при прийнятті рішення враховані обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін цільового призначення земельної ділянки вказаної в картографічному матеріалі з Генерального плану м. Коростишів та викопіюванні від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1698/2-15 відділу Держземагенства у Коростишівському районі доданому міській раді з заявою від 14.04.2015 року (оригінал надано з первинною заявою ОСОБА_1 ) на «Для індивідуального садівництва», обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін, додані в додатку 2 до заяви.

3. Інформацію чи доводились, та ким до відома депутатів, чи розглядались та при прийнятті рішення враховані листи міської ради про неможливість будівництва на земельній ділянці вказаній в картографічному матеріалі з Генерального плану м. Коростишів (в додатку 1) та викопіюванні від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1698/2-15 відділу Держземагенства у Коростишівському районі доданому міській раді з заявою від 14.04.2015 (оригінал надано з первинною заявою ОСОБА_2 ), додані в додатку 3 до заяви.

4. Інформацію чи доводились, та ким до відома депутатів, чи розглядались та при прийнятті рішення враховані рішення судів, якими скасовувались попередні рішення міської ради про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для передачі в приватну власність ОСОБА_2 для ведення індивідуального садівництва та про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,10 га для передачі в приватну власність ОСОБА_2 для індивідуального житлового будівництва, додані в додатку 4 до заяви.

Позивач в позові вказує, що Коростишівською міською радою у встановлений Законом термін повної інформації по суті звернення не надано.

В свою чергу, відповідачем до відзиву додано відповідь на запит від 03.03.2021 за №03-17/Х-255, Коростишівська міська рада надала заявнику відповідь на запит від 10.02.2021, а саме:

1. Заява ОСОБА_1 від 07.10.2020 була розписана резолюцією секретар Коростишівської міської ради Єсипчук Н.М. від 08.10.2020 на ОСОБА_3 , відділ правової та кадрової роботи та на відділ земельних відносин та екології міської ради.

2. Інформація щодо обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін цільового призначення земельної ділянки вказаної в картографічному матеріалі генерального плану м. Коростишева та у викопіюванні відділу Держземагенства у Коростишівському районі від 14.04.2015року №34-612-0.2-1698/2-15 розглядалось відділом земельних відносин та екології міської ради коли формувався проект рішення. Також доводимо до Вашого відома, що дане питання розглядатиметься депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року про дату та час комісії Вас буде повідомлено додатково.

3. Інформація та листи міської ради стосовно неможливості будівництва на земельній ділянці відповідно до картографічного матеріалу генерального плану м. Коростишева та до викопіювання відділу Держземагенства у Коростишівському районі від 14.04.2015 року №34-612-0.2-1698/2-15 враховані відділом земельних відносин та екології міської ради коли формувався проект рішення. Також доводимо до Вашого відома, що дане питання розглядатиметься депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року про дату та час комісії Вас буде повідомлено додатково.

4. Інформація по рішеннях судів, якими скасовувалися попередні рішення міської ради з даного питання, депутатам надавалась коротко, так як був відсутній під час розгляду даного проекту рішення на комісії працівник відділу правової та кадрової роботи. Також доводимо до Вашого відома, що питання розглядатиметься депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року та час комісії буде повідомлено додатково.

Вважаючи, що відповідач у встановлений Законом термін повної інформації по суті звернення не надано, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частинами другою та третьою статті 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Реалізацію вказаного права громадянами України закріпленого у статті 40 Конституції України права регламентовано Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 №2939-VI та Законом України Про звернення громадян від 02.10.1996 №393/96-ВР.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" за № 2939-VI від 13.01.2011, публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації", метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Крім того, слід вказати, що статтею 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації", встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Крім цього відповідно до ст. 4 цього Закону, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах, зокрема, прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що доступ до інформації забезпечується зокрема шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Отже, доступ до публічної інформації, крім передбаченої цим Законом публічної інформації з обмеженим доступом, щодо якої існує спеціальний порядок її поширення, можливо за допомогою двох способів, а саме отримання такої інформації з загальнодоступних встановлених законом джерел оприлюднення суб`єктами владних повноважень публічної інформації, або за результатами надання такої інформації у відповідь на конкретне відповідне звернення особи.

Згідно ч. 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Положеннями статті 12 даного Закону визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Тобто, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Частиною 1 ст. 20 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Згідно з ч. 4 ст. 20 вказаного Закону, у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до статті 23 Закону України Про доступ до публічної інформації Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Положеннями п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції. Тому відповідно пункту 3 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником інформації, пов`язаної з виконанням цих повноважень.

Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, в тому числі, організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (підпункт 19-1.1.40 п. 19-1.1 ст. 19 Податкового кодексу України)

Як встановлено судом першої інстанції, 03.03.2021 за №03-17/Х-255, Коростишівська міська рада надала заявнику відповідь на запит від 10.02.2021, була надана наступна інформація та документи:

1. Заява ОСОБА_1 від 07.10.2020 була розписана резолюцією секретар Коростишівської міської ради Єсипчук Н.М. від 08.10.2020у на ОСОБА_3 , відділ правової та кадрової роботи та на відділ земельних відносин та екології міської ради.

2. Інформація щодо обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін цільового призначення земельної ділянки вказаної в картографічному матеріалі генерального плану м. Коростишева та у викопіюванні відділу Держземагенства у Коростишівському районі від 14.04.2015року №34-612-0.2-1698/2-15 розглядалось відділом земельних відносин та екології міської ради коли формувався проект рішення.

3. Інформація та листи міської ради стосовно неможливості будівництва на земельній ділянці відповідно до картографічного матеріалу генерального плану м. Коростишева та до викопіювання відділу Держземагенства у Коростишівському районі від 14.04.2015 року №34-612-0.2-1698/2-15 враховані відділом земельних відносин та екології міської ради коли формувався проект рішення.

4. Інформація по рішеннях судів, якими скасовувалися попередні рішення міської ради з даного питання, депутатам надавалась коротко, так як був відсутній під час розгляду даного проекту рішення на комісії працівник відділу правової та кадрової роботи.

Також заявника було повідомлено, що порушенні питання розглядатимуться депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року про дату та час комісії буде повідомлено додатково.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, сутність доводів та вимог позивача по суті зводиться до того, що відповідачем не надано на його запит повної інформації, зокрема у відповіді на відзив вказує, що відзив не містить відомостей, проте, що відповідь від 03.03.2021 №03-17/Х-255 містить інформацію не по суті його запиту.

При цьому, слід зазначити, що розпорядник повинен забезпечити особі, яка звертається із запитом на інформацію, доступ саме до тієї інформації чи документів, які він просить надати, а у випадку, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, - відмовити у її наданні, не виходячи за межі чітко поставленого питання, щодо якого зроблено запит.

Тобто, розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він володіє. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 25 червня 2019 року в справі № 9901/925/18 та від 20 травня 2021 року в справі № 9901/275/20 виклала правовий висновок, що розпорядник публічної інформації має обов`язок надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації. Тому розпорядник не може нести тягар відповідальності за ненадання запитувачу інформації, якої нема в його володінні.

Оскільки позивач вимагає від відповідача надання інформації, якою останній не володіє і не зобов`язаний володіти, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем було надано відповідь на звернення позивача в межах своєї компетенції.

Тобто, надано відповідь на запит позивача, виходячи із наявної у нього інформації, та не допущено порушень законодавства, які б призвели до обмеження права позивача на інформацію.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.