Справа № 500/4118/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 500/4118/21 пров. № А/857/20402/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В., Ільчишин Н. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року (прийняте у м. Тернополі, суддею Дерех Н. В.) у справі № 500/4118/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області) щодо відмови йому у зарахуванні пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення за призначенням пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що досягнувши 55-річного віку, маючи необхідний загальний страховий стаж та стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком № 2, однак відповідачем протиправно відмовлено у її призначенні.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оформлену листом від 06.04.2021 за № 1900-0303-8/10792.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 24.02.1986 по 20.06.1988 на посаді електрозварника в рефрижераторному вагонному депо Тернопіль Львівської залізниці, з 09.09.1999 по 30.06.2002 на посаді електрозварника ручного зварювання в ЗАТ «Тернопільський агропромисловий комплекс», з 01.07.2002 по 10.01.2003, з 14.05.2003 по 18.12.2003, з 11.05.2004 по 13.01.2005, з 26.04.2005 по 30.11.2005, з 18.05.2005 по 15.01.2007 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ «Козова-цукор», з 18.08.2009 по 18.11.2009 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ «Цукровий завод Козова», з 18.11.2009 по 29.12.2009 на посаді електрогазозварника в ДП «Козівський спиртовий завод», з 21.05.2012 по 20.12.2012 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ «Козівський цукровий завод», з 14.07.2020 по 18.12.2020 на посаді електрозварника ручного зварювання у ФОП ОСОБА_2 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.12.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Тернопільській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що довідка від 13.03.2020 № 438, видана AT «Українська залізниця» філія «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» виробничий структурний підрозділ «Тернопільський колійний ремонтно-механічний завод» про роботу електрозварником з 24.02.1986 по 20.06.1988 в рефрижераторному вагонному депо Тернопіль Львівської залізниці в шкідливих умовах праці має відповідати записам трудової книжки та первинним документам і підтверджувати зайнятість впродовж повного робочого дня на посаді, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Ця довідка не містить посилання на первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, зокрема особові рахунки, картка форми Т-2, також повинна бути засвідчена підписом керівника. З урахуванням зазначеного, відповідачем період роботи позивача з 24.02.1986 по 20.06.1988 не зараховано до спеціального стажу. Позяк пільгові довідки за періоди роботи з 09.09.1999 по 30.06.2002, з 01.07.2002 по 10.01.2003, з 14.05.2003 по 18.12.2003, з 11.05.2004 по 13.01.2005, з 26.04.2005 по 30.11.2005, з 18.05.2005 по 15.01.2007, з 18.08.2009 по 18.11.2009, з 18.11.2009 по 29.12.2009, з 21.05.2012 по 20.12.2012, з 14.07.2020 по 18.12.2020 та висновки експертизи якості проведених атестацій робочих місць позивачем не надані, відповідачем ці періоди також не зараховано до спеціального стажу. Також, оскільки позивачем не надані документи за період роботи на пільговій посаді в колгоспі «Правда» для розгляду Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, яка діє при ГУ ПФУ в Тернопільській області, підстави для розгляду Комісією документів про підтвердження пільгового стажу за період роботи в зазначеному господарстві відсутні. Отже, оскільки пільговий стаж в позивача відсутній, немає підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач 31.12.2020 звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 06.04.2021 №1900-0303-8/10792 позивачу відмовлено та зазначено, що на час звернення за призначенням пенсії страховий стаж складає 30 років 08 місяців 16 днів (в тому числі період роботи з 2004 року обчислений пропорційно сплачених страхових внесків за відповідний місяць). Пільговий стаж відсутній, тому для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на цей час підстав немає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позаяк позивач має необхідний пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який підтверджено наданими документами, дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком є протиправними. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд першої інстанції зазначив, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача, у зв`язку з чим така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Частиною першою статті 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки позивач не оскаржує в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції є законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383), затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно із п.10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 8, 9 Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, враховуючи вимоги вказаних норм, для призначення пенсії позивачу згідно статтею 114 Закону № 1058-IV, необхідними є досягнення певного віку, наявність загального стажу роботи та наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відмови відповідачем позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону № 1058-IV була відсутність спеціального стажу.

Тобто, спірним у цій справі є наявність у позивача стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2, оскільки досягнення віку та наявність загального стажу роботи відповідачем не заперечується.

Щодо покликання пенсійного органу на неможливість підтвердження пільгового стажу з огляду на відсутність уточнюючих довідок за відповідні періоди суд зазначає таке.

Як підтверджено матеріалами справи, а саме записами трудових книжок, ОСОБА_1 працював:

- з 24.02.1986 по 20.06.1988 - на посаді електрозварника в рефрижераторному вагонному депо Тернопіль Львівської залізничної дороги ;

- з 01.05.1988 по 14.09.1999 - членом колгоспу «Правда»;

- з 09.09.1999 по 30.06.2002 - на посаді електрозварника ручного зварювання в ЗАТ Тернопільський агропромисловий комплекс;

- з 01.07.2002 по 10.01.2003, з 14.05.2003 по 18.12.2003, з 11.05.2004 по 13.01.2005, з 26.04.2005 по 30.11.2005, з 18.05.2005 по 15.01.2007 - на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ Козова-цукор;

- з 18.08.2009 по 18.11.2009 - на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ Цукровий завод Козова;

- з 18.11.2009 по 29.12.2009 - на посаді електрогазозварника в ДП Козівський спиртовий завод;

- з 21.05.2012 по 20.12.2012 - на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ Козівський цукровий завод»;

- з 14.07.2020 по 18.12.2020 - на посаді електрозварника ручного зварювання у ФОП ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 розділом ХХХІІ "Загальні професії" передбачені посади: газозварники та їх підручні; зварники аргонної і атомно-вуглецевої зварки та електрозварники та їх підручні.

Розділом ХХХІІІ "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, передбачені посади: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Розділом ХХХІІІ "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, передбачена посада електрогазозварники, зайняті на різанням та і ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Суд зазначає, що наданою позивачем довідкою ВСП «Тернопільський колійний ремонтно-механічний завод» від 13.03.2020 № 438 підтверджено, що такий працював у «Рефрижераторному вагонному депо ДТГО «Львівська залізниця повний робочий день і за період з 24.02.1986 по 20.06.1988 виконував за посадою елекрозварник зварювальні роботи при ремонті вагонів та іншої техніки.

Архівною довідкою АТ «Укразалізниця» в особі ВСП «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» від 16.01.2020 № ДНАА-Ф-18/20 додатково підтверджено трудовий стаж позивача на посаді електрозварника за період з 24.02.1986 по 20.06.1988.

Довідкою Козівського районного комунального трудового архіву від 29.12.2020 надано відомості про кількість відпрацьованих трудоднів у колгоспі «Правда» с. Криве.

Проте, як видно з доводів пенсійного органу, позивач не надав документи за період роботи на пільговій посаді в колгоспі Правда для розгляду Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, яка діє при ГУ ПФУ в Тернопільській області, відтак, підстави для розгляду Комісією документів про підтвердження пільгового стажу за період роботи в зазначеному господарстві відсутні.

Щодо відсутності у довідці ВСП «Тернопільський колійний ремонтно-механічний завод» від 13.03.2020 № 438 посилання на первинні документи, суд вважає за необхідне зазначити, що на особу не може перекладатись тягар відповідальності за правильність її оформлення. Неналежний порядок ведення та заповнення документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

При цьому, твердження відповідача про неможливість підтвердження пільгового ха-рактеру праці позивача за інші спірні періоди є безпідставними, оскільки право особи на соціальний захист не може ставитись в залежність від існування конкретного документу. При цьому, збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, відповідно, на нього не повинна покладатись відповідальність за їх відсутність.

Досліджуючи питання щодо атестації робочого місця позивача, варто зауважити, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 в справі №520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, за яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

З огляду на викладене, оскільки непроведення чи несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість дій відповідача щодо незарахування спірних періодів його роботи до пільгового стажу.

Як зазначив суд першої інстанції, наявний у позивача пільговий стаж підтверджується доданими до позовної заяви копіями документів, зокрема: диплому НОМЕР_1 ; військового квитка серії НОМЕР_2 , у якому зазначена цивільна спеціальність ел. зварник; трудової книжки серії НОМЕР_3 ; трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_4 ; довідки про роботу в колгоспі «Правда», архівною довідкою про підтвердження трудового стажу від 16.01.2020 № ДНАА-Ф-18/20, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.03.2020, довідкою Козівського районного комунального трудового архіву від 29.12.2020 № 538, довідкою про реорганізацію підприємства від 13.02.2020 № 439.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та необгрунтованість дій відповідача щодо незарахування періодів роботи позивача з 24.02.1986 по 20.06.1988 на посаді електрозварника в рефрижераторному вагонному депо Тернопіль Львівської залізниці, з 09.09.1999 по 30.06.2002 на посаді електрозварника ручного зварювання в ЗАТ Тернопільський агропромисловий комплекс, з 01.07.2002 по 10.01.2003, з 14.05.2003 по 18.12.2003, з 11.05.2004 по 13.01.2005, з 26.04.2005 по 30.11.2005, з 18.05.2005 по 15.01.2007 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ Козова-цукор, з 18.08.2009 по 18.11.2009 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ Цукровий завод Козова, з 18.11.2009 по 29.12.2009 на посаді електрогазозварника в ДП Козівський спиртовий завод, з 21.05.2012 по 20.12.2012 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ Козівський цукровий завод», з 14.07.2020 по 18.12.2020 на посаді електрозварника ручного зварювання у ФОП ОСОБА_2 до його спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та наявність підстав для повторного розгляду відповідачем заяви ОСОБА_1 від 31.12.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Враховуючи наведене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 500/4118/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин