Справа № 753/182/22
Суддя: Гусак О. С.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/182/22
провадження № 2-а/753/103/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 4 батальйон 7 Новакова Ярослава Васильовича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року до Дарницького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 4 батальйон 7 Новакова Ярослава Васильовича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України).

Зокрема, позивачем не додержано вимог, викладених у ч. 3 ст. 161 КАС України, оскільки до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представником позивача Хавіним В.О. подано клопотання про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору, посилаючись на постанову Пленумом Верховного суду України № 2 від 23 січня 2015 року, в якій вказано, що питання справляння судового збору, крім Закону України« Про судовий збір», регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) особа, яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення,звільняється від сплати державного мита. Припис ч. 4 ст. 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями ст. 5 Закону № 3674-VI, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим законом, не с вичерпним. Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми ч. 4 ст. 288 КУПАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України«Про судовий збіp». Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір».

Однак, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно із статтями 1, 2 Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина 2 статті 3 цього Закону містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Водночас, згідно із частиною 4 статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 (режим доступу до ресурсу: http://reyestr.court.gov.ua/Review/88952415), шляхом системного, цільового та граматичного тлумачення до законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, виклала висновок щодо застосування норм права, які регулюють ці відносини, та зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2 - 5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові констатувала, що він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду у цій постанові також відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16).

Як передбачено частинами 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Разом з тим Верховний Суд зазначив, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 2481 гривень.

Отже позивачу необхідно оплатити судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

Посилання позивача на те, що на підставі ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору, не ґрунтується на законі та практиці Верховного Суду.

Жодних пільг за подання позовної заяви у справах щодо оскарження постанов про адміністративні правопорушення Закон № 3674-VI не передбачає.

Крім того, як свідчить зміст позовної заяви та заявлених вимог, позивач визначив відповідачем у справі інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 4 батальйон 7 Новакова Ярослава Васильовича.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Як передбачено статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Наведений висновок викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17 (адміністративне провадження № К/9901/4436/17).

Суд звертає увагу, що згідно з ч.ч. 3-7 ст. 48 КАС України (у чинній редакції), якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне в порядку виправлення недоліків позовної заяви також витребувати від позивача письмові пояснення (згоду) щодо можливості заміни судом визначеного ним відповідача (інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 4 батальйон 7 Новакова Ярослава Васильовича) на належного - Департамент патрульної поліції.

Крім того, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом з цим встановлено, що заяву подано без додержання вимог, а саме до заяви не додано доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

На підставі викладеного позов необхідно залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 4 батальйон 7 Новакова Ярослава Васильовича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху у строк встановлений в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гусак О.С.