Справа № 300/3493/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 300/3493/21 пров. № А/857/22024/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року про закриття провадження у справі (суддя Пнкіра І.В., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №300/3493/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01 квітня 2019 року при перерахунку та виплаті пенсії на підставі оновленої довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 21.04.2021 №9/1/1247; 2) зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 21.04.2021 №9/1/1247 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідач не погодився з вимогами позовної заяви, вважаючи їх безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, у якому просив провадження у справі закрити з підстав того, що у справі має місце спір між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 право звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідною заявою щодо виконання судового рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 року у справі №300/1319/19 та від 22.03.2021 року у справі №300/3966/20.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 04.11.2021 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду не відповідає обставинам справи і підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу із розрахунку 70% грошового забезпечення, не дотримався вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», такі дії не можуть відповідати приписам ч.2 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання цього Управління перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019 є обґрунтованими. В оскарженій ухвалі суду про закриття провадження наголошено на тому, щоб роз`яснити позивачу право звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку статей 382, 383 КАС України з відповідною заявою щодо виконання судового рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі №300/1319/19 та від 22.03.2021 року у справі № 300/3966/20. Про безпідставне зменшення розміру пенсій ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення стало відомо з протоколу за пенсійною справою ХД - 13055 (Міноборони) від 04.06.2021 року, отриманому цього ж дня, в якому, після здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 22.03.2021 року у справі №300/3966/20, зазначений основний розмір пенсії позивача 70% грошового забезпечення. Саме з метою визначення обґрунтованості та законності позиції відповідача в частині безальтернативного зменшення розміру пенсії під час перерахунку, 08.06.2021, позивач звернувся до суду із заявою роз`яснити судове рішення цього ж суду від 22.11.2019 у справі №300/1319/19 щодо його строку дії, а саме - чи є воно чинним при наступних перерахунках та виплаті пенсії ОСОБА_1 , зокрема при перерахунку та виплаті пенсії, яке було здійснено ГУ ПФУ в Івано-Франківській області в червні 2021 року на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі №300/3966/20. Однак, оскарженою ухвалою суду вказану заяву було повернуто позивачу без розгляду. Апелянт констатує, що посилання відповідача на норми законодавства, чинного на час, з якого проводиться перерахунок пенсій, свідчить про продовження практики надання спірним правовідносинам протиправного змісту у формі безпідставного зменшення розміру пенсій військовослужбовців до 70% сум грошового забезпечення, самоправство, невиконання судових рішень та відкриту демонстрацію нехтування норм права.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду 04.11.2021 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, вважаючи її безпідставною. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з урахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи, що згідно із протоколом за пенсійною справою ХД-13055 (Міноборони) від 01.12.2017, наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, позивач ОСОБА_1 з 07 жовтня 1991 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 12).

У березні 2018 року Головне управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року в зв`язку зі зміною грошового забезпечення військовослужбовців (а.с. 13).

При перерахунку пенсії позивача визначено основний розмір 70% сум грошового забезпечення, а також не було враховано додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 року у справі №300/1319/19 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку і обчислення з 01.01.2018 ОСОБА_1 пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб, у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, з врахуванням виплачених сум.

Вказане судове рішення набрало законної сили 23.12.2019 року (а.с. 14-17).

Виконуючи вищезазначене рішення суду від 22.11.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснило перерахунок та здійснювало виплату пенсії позивача в розмірі 90% грошового забезпечення (а.с. 18).

У подальшому рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №300/3966/20, яке набрало законної сили 22 квітня 2021 року, зобов`язано Івано-Франківський обласний військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії.

Цим же рішенням суду від 22.03.2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі оновленої довідки, виданої Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом здійснити, починаючи з 01 квітня 2019 року, перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням проведених платежів, однією сумою (а.с. 19-26).

Виконуючи вищезазначене рішення суду від 22.03.2021 року Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки 21 квітня 2021 року направлено Головному управлінню ПФУ в Івано-Франківській області довідку №9/1/1247 від 21.04.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (а.с. 32, 32-звор.).

Також виконуючи вищезазначене рішення суду від 22.03.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 04 червня 2021 року здійснило перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 21.04.2021 №9/1/1247, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Однак, перерахунок та виплату пенсії було здійснено у розмірі 70% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою ХД - 13055 (Міноборони) від 04.06.2021 (а.с. 27).

Не погодившись із проведеним перерахунком пенсії, 08.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з проханням пояснити, на якій підставі йому було зменшено розмір його пенсії з 90% до 70% від грошового забезпечення та поновити виплату його пенсій в розмірі 90% від грошового забезпечення (на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі №300/1319/19), з 01 червня 2021 року з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у довідці Івано-Франківського ОВК (на виконання рішення суду від 22.03.2021 року у справі №300/3966/20) (а.с. 29).

На вказане звернення ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 05.07.2021 №4869-4437/Р-02/8-0900/21 повідомило заявника, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі №300/1319/19 Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області 17.01.2020 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року в розмірі 90% грошового забезпечення, внаслідок якого розмір пенсійної виплати становив 6470,50 грн., а на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративним суду від 22.03.2021 у справі №300/3966/20 Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області 06.05.2021 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого розмір пенсійної виплати становить 10544,96 грн.. Інших зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не покладено, тому перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено із застосуванням норм законодавства, чинного на час, з якого проводився перерахунок пенсії. Інше нормами чинного законодавства не передбачено. (а.с. 31).

Вважаючи такі дії відповідача щодо перерахунку пенсії протиправним, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції в ухвалі від 04.11.2021 року дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, внаслідок чого, позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому позивач повинен звернутись до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов. Суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в адміністративній справі згідно пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, оскільки є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до частини 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи зі змісту цієї норми, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність судового рішення, яким завершено розгляд справи і набрання цим судовим рішенням законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

При цьому, суд звертає увагу, що предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Під підставою позову розуміються обставини, з яких витікає право вимоги позивача, на яких позивач їх засновує.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 11 квітня 2018 року у провадженні №11-257заі18.

Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової (юридичної) визначеності. Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, принцип правової визначеності передбачає дотримання правила «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, який полягає в тому, що позивач, який порушив справу проти відповідача і отримав за результатами її розгляду остаточне рішення, не може ініціювати повторне судове провадження стосовно того ж самого відповідача, якщо судовий позов ґрунтується на тих самих фактичних обставинах, або ж нова вимога могла бути складовою частиною попередньої у першому рішенні.

Тобто, за вказаним принципом, жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового до виконання рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового судового рішення. Res judicata є способом запобігання повторному розгляду справи та несправедливому відношенню до інших учасників судового процесу.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 року у справі №300/1319/19 вирішувався предмет спору щодо визнання протиправними дій про зменшення ОСОБА_1 основного розміру призначеної пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату призначеної пенсії у основному розмірі 90% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року.

При прийнятті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року у справі №300/3966/20, предметом спору, зокрема, було зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області після отримання нової довідки Івано-Франківського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок основного розміру пенсії та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

У розглядуваній же справі ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, предметом якого є правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії із 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 21.04.2021 №9/1/1247.

Колегію суддів враховується, що довідка Івано-Франківського ОТЦКСП від 21.04.2021 №9/1/1247 видана після прийнятого у справі №300/3966/20 рішення суду від 22.03.2021 року. Окрім того, вказане рішення суду від 22.03.2021 року не містить приписів щодо процентного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , який повинен застосовуватись при перерахунку пенсії із 01.04.2019 року.

Отже, розглядувана справа стосується іншого (нового) предмету спору, а не тотожного, які були предметом розгляду судом у справах №300/1319/19 і №300/3966/20. При цьому фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, також не є тотожними.

Враховуючи наведене, положення КАС України та зважаючи, що заявлені у цій справі вимоги позивача, щодо яких винесено ухвалу суду про закриття провадження не є ідентичними вимогам, заявленим у справах №300/1319/19, №300/3966/20, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а отже підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року про закриття провадження в адміністративній справі №300/3493/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль