Справа № 200/14341/21
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року Справа№200/14341/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) яка діє в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Маріупольського об`єднаного міського територіального центра комплектування та соціальної підтримки (87536, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ломізова, 8, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маріупольського об`єднаного міського територіального центра комплектування та соціальної підтримки про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

визнати дії відповідача неправомірними та зобов`язати Маріупольський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки зняти з військового обліку ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що на військовому обліку у відповідача. В липні 2014 року він разом зі своєю сім`єю виїхав з України в Російську Федерацію і з тих пір по теперішній час він там разом зі своєю сім`єю проживає. Дані факти підтверджуються: Трудовим договором від 21.07.2020 року відповідно до якого Позивач працює з 25 липня 2020 року в муніципальний бюджетній організації Детский мир № 73 м. Рязані, Росія, договором найма жилого приміщення від 21.07.2020 року відповідно до якого сім`я Позивача проживає за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 4 листопада 2019 року Позивач знятий з реєстрації за містом його проживання в місті Маріуполі в зв`язку з постійним його проживанням з 2014 року в Росії. На звернення до Відповідача з вимогою зняти Позивача з військового обліку відмовлено на тій підставі, що це можливо здійснити лише з його особистою присутністю. Предоставленими матеріалами доказуються, що ОСОБА_2 не може самостійно по об`єктивним причинам зв`явитися до військового комісаріату м. Маріуполя і що за нього цю дію може виконати його представник, мати - ОСОБА_1 на підставі довіреності, засвідченої в установленому законом порядку, копія якої додана.

Ухвалою суду від 01.11.2021 року позовну заяву залишено без руху. позивачу наданий строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду належно оформленої позовної заяви.

11.11.2021 року представником позивача на адресу суду надано заяву оформлену належним чином у відповідносі до статтей 160, 161 КАС України.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та зазначає, що ОСОБА_1 , яка діє в інтересах Позивача у червні 2021 року зверталась через адвоката Богославця М.М. до Відповідача з адвокатським запитом та вимогами щодо знаття з військового обліку Позивача. На адвокатський запит була надана відповідь, в якій вказано на те, що відповідно до наданих документів, а саме паспорту громадянина України НОМЕР_3 від 18.02.2009р., Позивач є громадянином України, а не громадянином іншої держави та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тому у Відповідача були відсутні законні підстави для зняття з військового обліку Позивача. Відповідно до статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку. Відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ від 07 грудня 2016 року № 921 військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах, за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України. Особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) військових комісаріатів з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування, у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району. Особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання па її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Але відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» і відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ від 07 грудня 2016 року № 921 військовозобов`язані повинні особисто прибувати до районних (міських) військових комісаріатів з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання. На підставі довіреності наданої Позивачем на ОСОБА_1 уповноважену представляти його інтереси у військових комісаріатах, у Відповідача не має законних підстав для зняття Позивача з військового обліку. Водночас за наявності рішення суду про зняття Позивача з військового обліку за місцем реєстрації, яке набере законної сили його зняття з військового обліку за місцем реєстрації можна буде здійснити і без довіреності виданої на ім`я ОСОБА_1 та без зайвих складнощів.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 виданого Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, діє на підставі довіреності 61 АБ 1625315 виданої 25.08.2021 року нотаріусом нотаріального округу м. Рязань Клочковой Ю.В.

Позивач, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (відповідно до паспорта серії НОМЕР_3 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ), відповідно до паспорта № НОМЕР_5 є громадянином Російської Федерації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.11.2019 року по справі №265/6579/19 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття особи з місця реєстрації, третя особа: Лівобережний районний відділ реєстрації проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради - задоволено. Знято ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , який фактично зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстрації за місцем проживання за вказаною адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно трудового договору №28 від 21.07.2020 року Позивач працює в муніципальному бюджетному дошкільному освітньому закладі «Дитячий будинок № 73» м. Рязані, сторожем.

Згідно договору про найм службового жилого приміщення №02/1/1-35-72 від 21.07.2020 року адміністрацією міста Рязань, Позивачу було надано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом Маріупольського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 14.06.2021 року №08-1866 було відмовлено у знятті з військового обліку у зв`язку з тим, що позивач відповідно до паспорта є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тому законних підстав для зняття з обліку не має.

Не погоджуючись з такими діями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

На строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку) (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

У той же час, згідно з п. 1 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зняттю з військового обліку призовників та військовозобов`язаних у військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України з військового обліку призовників: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання; які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України; які взяті згідно з рішеннями комісії з питань приписки або призовної комісії на облік військовозобов`язаних; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу».

При цьому, особливості ведення військового обліку громадян України, які тимчасово перебувають за кордоном, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

На виконання вказаних законодавчих положень Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних (надалі - Порядок №921 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад та виконавчими апаратами районних, обласних рад (далі - державні органи), військовими комісаріатами, військовими частинами, підприємствами, установами, організаціями та закладами освіти незалежно від їх підпорядкування та форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Так, згідно з п. 56 Порядку №921, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.

Крім того, відповідно до п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921, призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема, перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновками відповідача про те, що згідно з п. 56 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921, зняття з військового обліку призовників у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. При цьому, таке зняття здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Натомість, у межах спірних правовідносин призовник (позивач) зобов`язаний самостійно прибути до Маріупольського об`єднаного міського територіального центра комплектування та соціальної підтримки для зняття з військового обліку та стати на військовий облік за місцем консульського обліку у дипломатичній установі України.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про громадянство України», громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням.

Вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде її громадянство, якщо вийде з громадянства України.

Вихід дітей віком від 14 до 18 років з громадянства України може відбуватися лише за їхньою згодою.

Вихід із громадянства України не допускається, якщо особі, яка клопоче про вихід з громадянства України, в Україні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або стосовно якої в Україні є обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили і підлягає виконанню.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Згідно ст. 19 Закону України «Про громадянство України», підставами для втрати громадянства України є:

1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Не вважаються добровільним набуттям іншого громадянства такі випадки:

а) одночасне набуття дитиною за народженням громадянства України та громадянства іншої держави чи держав;

б) набуття дитиною, яка є громадянином України, громадянства своїх усиновителів унаслідок усиновлення її іноземцями;

в) автоматичне набуття громадянином України іншого громадянства внаслідок одруження з іноземцем;

г) автоматичне набуття громадянином України, який досяг повноліття, іншого громадянства внаслідок застосування законодавства про громадянство іноземної держави, якщо такий громадянин України не отримав документ, що підтверджує наявність у нього громадянства іншої держави;

2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів;

3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Положення пунктів 1, 3 частини першої цієї статті не застосовуються, якщо внаслідок цього громадянин України стане особою без громадянства.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

Матеріали справи не містять доказів припинення громадянства України ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_2 відповідно до паспорта серії НОМЕР_3 є громадянином України, а тому у спірних правовідносинах повинен керуватися Конституцією та законами України, та виконувати їх положення.

З огляду на викладене, суд вказує, що критерій протиправності в оскаржуваній бездіяльності відповідача відсутній, з урахуванням порушення процедури з боку позивача у подані заяви про зняття останнього з обліку.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні останніх.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 256, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) яка діє в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Маріупольського об`єднаного міського територіального центра комплектування та соціальної підтримки (87536, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ломізова, 8, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський