Справа № 300/2885/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 300/2885/21 пров. № А/857/20549/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Григорука О.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 в розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області безпідставно знизило позивачу відсотковий розмір його пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення, що призвело до неправильного визначення розміру пенсії та її виплату позивачу в розмірі нижчому, ніж передбачено законодавством. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки, відповідно до перерахунку пенсії за пенсійною справою №ХД16065 - Міноборони від 12.04.2019, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі №0940/2046/18 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.05.2019 перерахувало позивачу його пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення. Однак, з 01.05.2021 при здійсненні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі №300/3430/20, зокрема при перерахунку основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі оновленої довідки, виданої Міністерством внутрішніх справ України, починаючи з 01.04.2019, відповідач знизив відсотковий розмір пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення. Щодо протиправності застосування обмежень граничного розміру пенсії позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) обмеження максимального розміру пенсії, встановленого частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Просив позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення та щодо відмови у перерахунку пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум, без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 07.01.1999 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі №0940/2046/18, яке набрало законної сили, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року пенсії у розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року пенсію у розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі №300/3430/20, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на підставі довідки Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 29.09.2020 №12/1340 про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019, відповідно до довідки Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 29.09.2020 №12/1340, з урахуванням проведених платежів, без обмеження максимального розміру пенсії.

Відповідно до перерахунку пенсії за пенсійною справою №ХД-16065 - Міноборони від 12.04.2019, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі №0940/2046/18 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.05.2019 перерахувало позивачу його пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення.

Згідно перерахунку пенсії за даною пенсійною справою від 23.04.2021, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі №300/3430/20, відповідач з 01.05.2021 перерахував позивачу пенсію з врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки від 29.09.2020 №12/1340. Водночас відповідач зменшив відсотковий розмір пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення.

19.05.2021 На звернення позивача щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.04.2019 в розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження граничного розміру пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 27.05.2021 за №3655-3572/Б-02/8-0900/21 повідомило, що дії відповідача з перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі №300/3430/20 відповідають вимогам чинного законодавства.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права, просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019, з урахуванням виплачених сум, із розрахунком підвищення до пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Жодних нормативно-правових підстав для зменшення згідно перерахунку від 23.04.2021 відсоткового розміру пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення відповідачем суду не доведено, при цьому, відповідач вважає, що позовні вимоги в даній справі стосуються порядку виконання рішень у справах №№0940/2046/18, 300/3430/20.

Щодо аргументів відповідача про необхідність закриття провадження у справі, з мотивів, що позовні вимоги стосуються порядку виконання рішень у справах №№0940/2046/18, 300/3430/20, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є інші правовідносини, оскільки підставою для зменшення згідно перерахунку від 23.04.2021 відсоткового розміру пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення було посилання відповідача у відповіді на використання бюджетних асигнувань, яке не стосується виконання рішення суду, на виконання якого відповідач з 01.05.2019 перерахував позивачу пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення.

Щодо посилання відповідача у відповіді на використання бюджетних асигнувань, як на підставу для зменшення згідно перерахунку від 23.04.2021 відсоткового розміру пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-VI "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини рішенням від 27.02.2020 №3-р/2020, посилаючись на положення свого рішення від 22.05.2008 №10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Використання бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення згідно перерахунку від 23.04.2021 відсоткового розміру пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі №0940/2046/18, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року пенсію у розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі №300/3430/20, на виконання якого відповідачем з 01.05.2021 здійснено перерахунок пенсії позивача, жодним чином не передбачено зменшення відсоткового розміру пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення, а вказане рішення, як зазначено вище, стосувалося перерахунку пенсії позивача з врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.09.2020 №12/1340.

Право позивача на отримання з 01 січня 2018 року пенсії в розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення не потребує доказуванню при розгляді даної справи.

Відтак, апеляційний суд вважає протиправним зменшення згідно перерахунку пенсії від 23.04.2021 відсоткового розміру пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення, оскільки гарантовані законом виплати неможливо поставити в залежність від видатків бюджету, при тому, що право позивача на отримання 90% грошового забезпечення не доказується при розгляді даної справи, оскільки встановлене рішенням суду від 10.12.2018 у справі №0940/2046/18, що набрало законної сили, та судом не встановлено жодних нормативно-правових змін, як підстав для зменшення позивачу з 01.04.2019 відсоткового розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення.

Даний публічно-правовий спір виник у результаті бездіяльності відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.04.2019 в розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження граничного розміру пенсії, згідно відповіді від 27.05.2021 за №3655-3572/Б-02/8-0900/21, яку позивач вважає протиправною відмовою.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Згідно частини 5 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) (в редакції, що діяла з 01.01.2008 року до 01.10.2011 року, враховуючи зміни, внесені згідно із Законом України від 28.12.2007 року №107-VI) максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 01.10.2011 року редакція даної норми була змінена Законом України від 08.07.2011 року №3668-VI та частина 5 статті 43 викладена в новій редакції: "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Згодом України від 24.12.2015 №911-VIII дана норма була доповнена текстом наступного змісту (чинній з 01 січня 2016 року): "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Внесених Законом України від 12.04.2016 року №1080-VІІІ дана частина стала вважатись частиною 7.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 20.12.2016 року за №7-рп/2016 у справі №1-38/2016 положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, які визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

З 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З 2017 року стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII передбачено, що дія положень даного Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року.

Пенсія за вислугу років позивачу призначена у 1999 році, норми щодо обмеження її максимальним розміром до позивача не можуть бути застосованими.

Аналогічні правові позиції відображені в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17, від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17, від 15 квітня 2019 року у справі №127/4270/17 та від 09 вересня 2019 року у справі №463/925/17, та підлягає обов`язковому врахуванню судом при розгляді справи згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 року у справі №300/2885/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 09.02.2022