Справа № 280/10333/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 лютого 2022 року Справа № 280/10333/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» (72300, Запорізька область, Мелітопольський р-н, село Тихонівка, вул.Пушкіна, будинок 169, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (Україна, 69107, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Соборний, будинок 166, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44118663), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (Україна, 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393)

до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, Код за )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» (надалі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі відповідач 1), Державної податкової служби України (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у області №1032 від 13 жовтня 2020 року про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» платником податку на додану вартість;

- поновити реєстрацію, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі», як платника податку на додану вартість;

- зобов`язати Державну податкову службу України відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» суму ПДВ у розмірі 106736,00 грн.

Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає, що операції з придбання товарі/робіт, що відбувались у минулих податкових періодах і на законних підставах, що відповідають вимогам Податкового кодексу України відображені у податковій звітності ТОВ «Фірма Сеторі» і включені до складу податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду (рядок 16 декларації з ПДВ) за останні 12 послідовних податкових місяців свідчать про наявність операцій здійснених з метою формування податкового кредиту. Вказує, що ТОВ «Фірма Сеторі» було подано декларації, які свідчили про наявність оподатковуваних операції, а тому застосування підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України є необґрунтованим, безпідставним, в зв`язку із чим рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 13 жовтня 2020 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Фірма Сеторі» підлягає скасуванню.

У позовній заяві просить суд позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідачів проти позовних вимоги заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№69183 від 24 листопада 2021 року), відповідно до якого зазначає, що виходячи з правового аналізу норм Податкового кодексу України випливає, що необхідною умовою для застосування до платника податку такого заходу, як анулювання реєстрації платника податку на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України, є дві обставини, які можуть застосовуватись або кожна окремо або разом, а саме: не подання контролюючому органу протягом 12 послідовних податкових місяців декларації з податку на додану вартість; подання органу протягом 12 послідовних податкових місяців такої декларації (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Зазначає, що рішенням Головного управління ДПС у Запорізькій області № 1032 від 13 жовтня 2020 року про анулювання реєстрації ТОВ «ФІРМА СЕТОРІ» анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість. Комісією встановлено: платник протягом 12 послідовних місяців подає такі декларації, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що підтверджено довідкою від 13 жовтня 2020 року №1032/1. Також посилання позивача на практику Верховного Суду вважає недоцільною, оскільки предмет їх розгляду не відноситься до розгляду цієї справи.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Однак разом з тим, у відзиві представник відповідачів зазначає про необхідність залишення позовної заяви без руху, оскільки пропущено строк звернення до суду.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 167 КАС України визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Представником заявника не дотримано вимого частини 1 статті 167 КАС України, через що питання про залишення позовної заяви без розгляду буде розглянуто в рішенні суду.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що позивач скористався правом на адміністративне оскарження рішення Головного управління ДПС у області №1032 від 13 жовтня 2020 року про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» та за наслідками розгляду такої скарги позивачу 19 серпня 2021 року надано відповідь.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, строк звернення до суду, з урахуванням частини 4 статті 122 КАС України, у позивача спливає 20 листопада 2021 року. До суду позивач з позовною заявою звернувся 29 жовтня 2021 року.

Таким чином, суд при відкритті провадження у справі дійшов правильного висновку, що строк звернення до суду не порушено, а позовна заява не підлягає залишенню без розгляду.

Щодо заяви про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, то суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 9 статті 171 КАС України про відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається, зокрема, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Виключний перелік категорій справ, які повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження, визначено частиною 4 статті 12 КАС України. Така категорія справ, як дана, до цього переліку не включена.

У той же час, частиною 2 статті 12 КАС України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Статтею 257 КАС України передбачений порядок, згідно якого при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, зокрема, категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків; кількість сторін та інших учасників справи, тощо.

Відтак, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

З урахуванням зазначених критеріїв, а також того, що дана справа не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження (частина 4 статті 12 КАС України), ухвалою суду від 17 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до статті 262 КАС України.

Крім того, суд акцентує увагу що положеннями частин першої, четвертої, сьомої, статті 260 КАС України визначено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Частина четверта цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута й будь-яка інша справа, за винятком тих, які імперативно заборонено розглядати в порядку спрощеного провадження.

Крім того, частиною першою статті 262 КАС України передбачено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 8 статті 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, розгляд судом адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін дає можливість учасникам справи сповна реалізувати свої процесуальні права, визначені, зокрема, у статтях 44, 47 КАС України.

При цьому, сторони перебувають в однаковому процесуальному становищі щодо можливості реалізації таких прав.

За таких обставин, суд при відкритті провадження у справі дійшов доцільно висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Викладені обставини у заяві про призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження не знаходять свого підтвердження та доцільності..

Розглядаючи справу по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Головного управління ДПС у Запорізькій області від 13 жовтня 2020 року ТОВ «Фірма Сеторі» анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість. Причина анулювання - платник протягом 12 послідовних податкових місяців подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарі в/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (підпунт «г», пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України)

Так, позивач звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України з вимогою скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 13 жовтня 2020 року про анулювання реєстрації ТОВ «Фірма Сеторі» платником податку на додану.

Рішенням Державної податкової служби №18975/6/99-00-18-03-01-06 від 19 серпня 2021 року у задоволені скарги відмовлено.

Позивач не погоджуючись з рішенням про анулювання свідоцтва платника податку на додатну вартість звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Пунктом 61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано статтями 72,73 ПКУ.

Підпунктом 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПКУ передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Отже, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії ГУ ДПС), є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПКУ.

Способом здійснення таких дій є інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм ПКУ, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Питання процедури анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено у розділі V ПКУ та Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року №1130.

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України передбачено, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Згідно пункту 5.2 розділу V Положення №1130 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

За змістом пункту 5.5 розділу V Положення №1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Згідно з п.5.6 розділу V Положення №1130 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою №6-РПДВ. Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Отже, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

За змістом п.5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації.

Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної податкової служби України (Державної фіскальної служби України) для внесення відповідних змін до Реєстру.

У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей: 1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області складено довідку №1032/1 від 13 жовтня 2020 року про відсутність постачання/придбання товарів, здійсненних з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких, за 12 послідовних місяців, за результатами перевірки податкової звітності за періоди з вересня 2019 року по серпень 2020 року.

Сума залишку від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) декларацій за спірний період становить - 106736 грн.

На підставі того, що ТОВ «Фірма Сеторі» подавав з вересня 2019 року по серпень 2020 року податкові декларації, де обсяг оподаткування складав 0,00 грн., Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 13 жовтня 2020 року було прийнято рішення №1032 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі», зареєстрованого на підставі статті 181 пункту 182.1 Податкового кодексу сума від здійснення постачання товарів перевищує граничний.

Відповідач посилається у вказаному рішенні, як на підставу для прийняття рішення про анулювання на підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України, яким передбачено, що анулювання реєстрації платника податків відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/при дбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Судом встановлено, що 20 травня 2020 року набрало законної сили Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі №160/12617/19 за позовом ТОВ «Фірма Сеторі» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та ДПС України відповідно до якого були визнані протиправними та скасовані Рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №1332576/42675179 від 19 листопада 2019 року; № 1332577/42675179 від 19 листопада 2019 року; №1332578/42675179 від 19 листопада 2019 року; та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні: №5 від 11 квітня 2019 року у Єдиному реєстрі податкових накладних у день її направлення, а саме: 28 жовтня 2019 року.

Таким чином, позивачем у період з жовтня 2019 року не зареєстровано податкову накладну, оскільки податкова накладна заблокована контролюючим органом.

Рішення суду набрало законної сили 20 травня 2020 року, а податкову накладну № №5 від 11 квітня 2019 року зобов`язано зареєструвати Державну податкову службу України 28 жовтня 2019 року, що припадає на період визначений у довідці №1032/1.

Таким чином, товариство не могло здійснювати господарську діяльність та, відповідно, не могло подавати протягом 12 послідовних місяців податкові декларації з ПДВ зі значенням іншим інших показників, які зазначено у деклараціях з ПДВ, з незалежних від позивача причин.

Якщо брати до уваги що податкова накладна №5 від 11 квітня 2019 року була б зареєстрована 28 жовтня 2019 року, то у податкового органу відсутні підстави для прийняття рішення із зазначенням періоду визначеного в довідці №1032/1.

У зв`язку з цим суд робить висновок, що рішення №1032 Головного управління ДПС у Запорізькій області від 13 жовтня 2020 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Фірма Сеторі», є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Для належного захисту прав позивача та недопущення їх повторного порушення суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ДПС у Запорізькій області поновити реєстрацію ТОВ «Фірма Сеторі» платником податку на додану вартість з дня скасування реєстрації.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v.the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

З урахуванням протиправності та скасування Рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №1032 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Фірма Сеторі» від 13 жовтня 2020 року та ефективного захисту прав позивача, суд також вважає за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» суму ПДВ у розмірі 106736,00 грн.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» (72300, Запорізька область, Мелітопольський р-н, село Тихонівка, вул.Пушкіна, будинок 169, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (Україна, 69107, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Соборний, будинок 166, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44118663), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (Україна, 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, Код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у області №1032 від 13 жовтня 2020 року про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» платником податку на додану вартість;

Поновити реєстрацію, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі», як платника податку на додану вартість;

Зобов`язати Державну податкову службу України відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» суму ПДВ у розмірі 106736,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Сеторі» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 2270,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення виготовлено та підписано 14 лютого 2022 року

Суддя Д.В. Татаринов