Справа № 490/8472/21
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/75/2022 Справа № 490/8472/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді Гуденко О.А.

з участю секретаря судового засідання Волошиної Я.І.,

за участі позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

08 жовтня 2021 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача, в якому просить постанову від 24.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП скасувати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24 вересня 2021 року приблизно о 20:00 год. позивач рухався на автомобілі Субару Трибекка, з причіпом марки "Асканія" по вул.Троїцькій в м.Миколаєві, де був зупинений інспектором УПП Григорян К.Ю., який виніс на місці оскаржувану постанову.Ззаначає, що незаконно розглянувши справ уна місці зупинки транспортного засобу, інспектор УПП , не дав йому можливості скористатися своїми правами , передбаченими ст. 268 КУпАП в повному обсязі, розгляд справи на дорозі унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування осбавин справи.

Крім того, інспектор УПП розглянув справу одноособово, при цьому він сам як правопорушник або свідок участі під час розгляду справи не приймав. Процедура розгляду адміністративної справи була порушена, отже постанова є незаконною.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 18.11.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу.

08.02.2022 року надійшов відзив від представника відповідача, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, до якого долучено диск с відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора.

В своєму відзиві представника відповідача зазначає, що під час патрулювання 24 вересня 2021 року лейтенантом поліції Григоряном К.Ю. разом з напарником, було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій керував транспортним засобом Субару Трибекка , державний номер НОМЕР_1 , разом з причіпом Асканія 2 в темний час доби, з непрацюючими лампами на задніх габаритних ліхтарях причіпа, чим порушив п. 31.6 б) ПДР України. Після чого поліцейським ОСОБА_2 , було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України.

Позивача було ознайомлено з його правами відповідно до ст. 268 КУпАП та статями 55, 56, 59, 63 Конституції України. Було проведено розгляд справи в порядку статті 278, 279 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення , а саме порушення п. 31.6 б) ПДР України, відповідальність за яке передбаченач.1 ст. 121 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеною компетентною посадовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом за нагрудного відео-реєстратора та рапортом поліцейського. На відеозаписі зафіксовано розгляд справи за порушення правил дорожнього руху позивачем, зафіксровано факт вичнення правопорушення , асаме те, що в темну пору доби на причепі Асканія 2 , д/н НОМЕР_2 , не працюють габаритні вогні, водій факту вчиненого правопорушення не заперечує, та пояснює, що була необхідність доїхати до місця гаражування автомобіля.

В судовому засіданні позивач пояснив, що перед початком руху, він перевірив справність зовнішніх освітлювальних приладів на причіпі вони були справними. В подальщшому він помітив, що сталася поламка габаритів на причипі та продовжуючи рух до місця гаражування він вжив можливих заходів для попередження аварійної ситуації, уввімкнув аварійну сигнеалізацію, повісив світловідбивоючий аварійний знак, проте по вул. Троїціькій був зупинений працівниками поліції, поліцейський пояснив, що підставою для зупинки транспортного засобу стало те, що не працюють габарити на причепі. Він пояснив, що це сталося не з його вини та не у наслідок його недбалості, оскільки перед рухом він перевірив справність зовнішніх освітлювальних приладів, і вони були справними. Під час розгляду справи, інспектор поліції, який з ним спілкувався , адже справу розглядав інший інспектор поліції, який в цей час пішщов одразу складати постанову, не взяв до уваги його пояснення, визнав винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. Його було незаконно притгнуто до адміністартивної відповідальності у вигляді штрафу, в будь-якому разі при відсутності його вину до нього слід було застосувати попередження, до огож він був готовий відчепити причіп та продовжити рух без нього з дотриманням ПДР.

В судовому засіданні предстанвик відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, вислухавши посянення учасників процесу, оглянувши відеозапис , наданий відповідачем, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії БАА № 152654 від 24.09.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. З постанови вбачається, що волій ОСОБА_1 керував ТЗ з причіпом , д/н НОМЕР_2 в темну пору доби, на якому не працюють (не горять) габаритні вогні, чим порушив п.п. 31.6 б) ПДР України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положення ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п.31.6 б) ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Тоді як згідно з п.31.4.7 Ї) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей : якщо відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Відповідно до п.31.5 ПДР - у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Щодо пояснень позивача стосовно неправомірності розгляду адімінстартивної справи на місці зупинки ТЗ.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

За такого, такі пояснення позивача є наслідком невірного тлумачення норм права.

Також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і твердження позивача стосовно того, що інспектор патрульної поліції під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не дав можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Крім цього, відеозапис з нагрудної камери інспектора спростовує і інші доводи позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Оскільки, інспектором патрульної поліції виконано положення, передбачені Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, під час фіксування адміністративного правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення із встановленням кваліфікації дій позивача відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП. Тому інспектор патрульної поліції діяв в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію»; поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France). Втім, для того, щоб розуміти, що презумпція невинуватості має бути у цьому випадку застосована, ґрунтовних знань чинного законодавства не потрібно достатньо володіти необхідним почуттям справедливості, яке, поза сумнівом, повинне бути властиве професійному судді.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, факт порушення Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду доводить патрульна поліція.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 9 ст. 31 ЗУ «Про поліцію», до превентивних заходів, які можуть застосовуватись поліцією, належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно пунктів 1,2 Розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі-Інструкції), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі - Постанова від 23.12.2005 року №14) роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, з оскаржуваної постанови та наданого представником відповідача відеозапису з нагрудного відео-реєстратора беззаперечено не вбачається встановленого факту порушення водієм ПДР.

Так, відповідачем не встановлено, що що водій перед початком руху не пересвідчився в технічній справності транспортного засобу і що поламка габаритних вогнів дійсно не сталася під час руху ( як-то не зафіксовано, що інспектором поліції була виявлена технічна несправність ТЗ, яка виникла перед початком руху і водій знав або повинен був знати про наявність такої несправності). Відповідачем не обгрунтовано, чому не взято до уваги пояснення водія щодо обставин відсутності його вини у порушенні ПДР.

Крім того, відповідачем не доведено, чи вживалися інспектором поліції заходи щодо усунення порушення ПДР щодо заборони подальшого руху ТЗ з такою технічною несправністю, за якої подальший рух ТЗ заборонено - адже не зафіксовано взагалі, чи від`єднав водій причіп від автомобіля та залишив його за межами проїзжої частини, чи пересвідчився інспектор УПП, що транспортний засіб був супроводжений до безпечного місця стоянки чи гаражування тощо.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а , рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім оскаржуваної постанови, суду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Крім того, рапорт інспектора старшого лейтенанта поліції Пуньків В. не є належним доказом по справі.

Крім того, суд враховує, що оскаржувану постанову склав інпектор УПП лейтенант поліції Гроигорян К.Ю. , тоді фактично розгляд адміністративної справи проводив інспектор лейтенант поліції УПП Пуньків В ( як зазначає відповідач у своєму відзиві- напарник лейтенант поліції ОСОБА_3 ), який і відбирав пояснення від водія та роз`яснював йому суть скоєного правопорушення та роз`яснював права та обов`язки.

Разом з тим, постанова серії БАА № 152654 від 24 вересня 2021 року не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 зазначеного в ній правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справах № 338/1/17 та № 211/3520/16-а.

Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями ст.ст.139,143,241-246,286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 152654 від 24 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП . Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання сторонами копії повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 лютого 2022 року.

Суддя Гуденко О.А.