Справа № 640/19979/21
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Михайлової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені», до Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики України, третя особа: Державне підприємство «Укрвугілля» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Державного підприємства «Укрвугілля», в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не скасування та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.11.2020 №1465-р «Про віднесення майна, конфіскованого за рішенням суду, у м. Рені до сфери управління Міністерства енергетики»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства енергетики України від 27.04.2021 №79 «Про закріплення державного майна на праві господарського відання за Державним підприємством «Укрвугілля».

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що 27.04.2021 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №520/1470/18 касаційну скаргу ТОВ «Лагуна-Рені» задоволено частково та скасовано ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16.06.2020, призначивши новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Як наслідок, за твердженням представника позивача, підстава для набрання вироку законної сили відпала та, відповідно, відпала підстава чинності оскаржуваного розпорядження Кабінету Міністрів України, а тому оскаржувані розпорядження та наказ підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року закрито провадження у справі №640/19979/21 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені» до Кабінету Міністрів України про скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.11.2020 №1465-р «Про віднесення майна, конфіскованого за рішенням суду, у м. Рені до сфери управління Міністерства енергетики».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ТОВ «Лагуна-Рені» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2021 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що справи № 640/31524/20 та 640/19979/21 є різними не лише за підставами позову, а і за своїм предметом.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Лагуна-Рені» (у справі №640/19979/21), зокрема, просило суд скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.11.2020 №1465-р «Про віднесення майна, конфіскованого за рішенням суду, у м. Рені до сфери управління Міністерства енергетики», з огляду на те, що Верховний Суд постановою від 27.04.2021 у справі №520/1470/18 скасував ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16.06.2020, відтак, відпала підстава чинності оскаржуваного розпорядження Кабінету Міністрів України.

Крім того, ТОВ «Лагуна-Рені» зверталось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.11.2020 №1465-р «Про віднесення майна, конфіскованого за рішенням суду, у м. Рені до сфери управління Міністерства енергетики». За результатами розгляду вказаного спору, Окружним адміністративним судом м. Києва прийнято рішення від 26.05.2021 у справі №640/31524/20 (яке набрало законної сили 01.07.2021), яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі, виходив з того, що в адміністративній справі № 640/31524/20 вже розглянуто спір між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, що частково заявлено в адміністративній справі № 640/19979/21.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 року у справі № 260/630/19.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у справі № 640/31524/20 були вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України № 1465-р «Про віднесення майна, конфіскованого за рішенням суду, у м. Рені до сфери управління Міністерства енергетики», відповідно до якого вирішено віднести конфіскований за рішенням суду цілісний майновий комплекс по наливу, схову та зливу зрідженого вуглеводородного газу у Ренійському морському торгівельному порту та устаткування для зливу/наливу автобензовозів на плавзасоби по вул. Дунайській, 188б, у м. Рені Одеської області, що розміщений на земельній ділянці загальною площею 16276 кв. метрів; складові частини: нежитлову будівлю (прохідна - літер В); нежитлову будівлю (насосно-компресорне відділення - літер Д); навісну - літер Д; альтанку - літер Б; вагову - літер Г; естакаду - I; АЗС - II; сховище - III; дренажну ємність - IV; огорожу номер 1-7,28; споруду номер 8- 27,V; нежитлову будівлю загальною площею 562,5 кв. метра по вул. Дунайській, 188б, у м. Рені Одеської області до сфери управління Міністерства енергетики».

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що держава в особі Уряду не пройшовши встановлену законом обов`язкову процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно та не набувши права власності на майновий комплекс, щодо якого видано оскаржуване розпорядження, безпідставно розпорядилася майном ТОВ «Лагуна-Рені», право власності якого не було припинене у встановленому законом порядку, тим самим допустивши порушення права власності Товариства.

Щодо позовних вимог, які розглядаються у справі № 640/19979/21, то їх предметом є визнання протиправною бездіяльність щодо не скасування та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.11.2020 №1465-р «Про віднесення майна, конфіскованого за рішенням суду, у м. Рені до сфери управління Міністерства енергетики»; визнання протиправним та скасування наказу Міністерства енергетики України від 27.04.2021 №79 «Про закріплення державного майна на праві господарського відання за Державним підприємством «Укрвугілля».

В обґрунтування позовних вимог у справі № 640/19979/21 зазначено, що вирок Київського районного суду міста Одеси від 26.02.2018 року, на виконання якого видано оскаржуване розпорядження, не набрав законної сили. Оскільки постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.04.2021 року скасовано ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16.06.2020 року, з постановленням якої вирок набрав законної сили, то скасована судом касаційної інстанції ухвала не породжує жодних юридичних наслідків з моменту її постановлення, отже вирок Київського районного суду міста Одеси від 26.02.2018 року є таким, що не набирав законної сили. Відтак, оскаржуване розпорядження Уряду є передчасним, оскільки відсутнє судове рішення, на виконання якого таке розпорядження було спрямоване, у зв`язку із чим воно порушує законні права на інтереси ТОВ «Лагуна-Рені» та має бути скасованим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави позовних вимог ТОВ «Лагуна-Рені» у справах № 640/31524/20 та № 640/19979/21 є різними.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки, відсутність тотожності між предметом та підставами позовів ТОВ «Лагуна- Рені» у справах № 640/31524/20 та № 640/19979/21 свідчить про відсутність основної передумови для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України - тотожності позовів. Це, у свою чергу, свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права під час постановлення ухвали від 15.11.2021 року у справі № 640/19979/21.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також застосовано норми процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду - скасувати із направлення справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року - скасувати.

Справу направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено « 14» лютого 2022 року.