Справа № 120/3657/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

11 лютого 2022 р. Справа № 120/3657/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи на шахті імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції (пізніше відокремлений підрозділ Державного підприємства Шахтарськантрацит), в ДВ ВАТ ім. 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції дочірнє підприємство державної холдінгової компанії Жовтеньвугілля, в орендних підприємствах шахта ім. О.Ф. Засядька та Шахта Жданівська, у ВАТ Шахтбудівельне підприємство Укрвуглебуд та Шахта Комсомолець Донбасу, в ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля шахтоуправління Першотравенське до пільгового стажу при призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на шахті імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції (пізніше відокремлений підрозділ Державного підприємства Шахтарськантрацит), в ДВ ВАТ ім. 6О-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції дочірнє підприємство державної холдінгової компанії Жовтеньвугілля, в орендних підприємствах Шахта ім. О.Ф.Засядька та Шахта Жданівська, у ВАТ Шахтбудівельне підприємство Укрвуглебуд та Шахта Комсомолець Донбасу, в ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля шахтоуправління Першотравенське до пільгового стажу та призначити мені пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.1 п.2 статті 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 26.03.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 26.03.2021 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням відповідача № 05 від 02.04.2021 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зазначене рішення позивач вважає протиправним, мотивуючи це тим, що достатність страхового стажу підтверджується трудовою книжкою. Тому, з метою захисту свої прав та законних інтересів, звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 26.04.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

22.06.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

З трудової книжки позивача НОМЕР_1 простежується його трудова зайнятість на роботах з шкідливими умовами праці на Шахті імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції (пізніше відокремлений підрозділ Державного підприємства Шахтарськантрацит), в ДВ ВАТ ім. 60-річчя Великою Жовтневої революції дочірнє підприємство державної холдінгової компанії Жовтеньвугулля, в орендних підприємствах Шахта ім. О.Ф. Засядька та Шахта Жданівська, у ВАТ Шахтобудівельне підприємство Укрвуглебуд та Шахта Комсомолець Донбасу, в ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля шахтоуправління Першотравенське. Згідно витягів, сформованих з Єдиного державного реєстру страхувальників, відокремлений підрозділ Державного підприємства Шахтарськантрацит та ДВ ВАТ ім. 60-річчя Великою Жовтневої революції дочірнє підприємство державної холдінгової компанії Жовтеньвугілля, значаться як зняті з обліку.

Проте, з огляду на відсутність підтвердження даного пільгового стажу Комісією з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні, підстав для його зарахування немає.

На момент прийняття даного рішення про відмову в призначенні пенсії заява на підтвердження пільгового стажу на Комісію заявником не подавалась.

Окрім того, позивач не надавав документів, що підтверджували б пільговий характер роботи, а саме: уточнюючі довідки про пільговий характер роботи з підприємств, які на даний час є діючими; документи, які підтверджують місцезнаходження на підконтрольній (непідконтрольній) території Україною; накази про проведення й результати проведення атестації робочих місць; будь-які інші документи, що підтверджували б шкідливі умови праці. Таким чином, пільговий стаж роботи у позивач відсутній. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 28 років 4 місяці 7 днів. При цьому, до стажу зараховано також періоди навчання та отримання допомоги по безробіттю.

Враховуючи вищезазначене, рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 1 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, є правомірним.

Ухвалою суду від 07.07.2021 провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20 (Пз/9901/32/20).

Ухвалою суду від 10.01.2022 клопотання позивача про поновлення провадження у справі задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, поновлено.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 22.11.2017 року № (а.с.8).

26.03.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням відповідача № 05 від 02.04.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст.24 Закону від 09.07.2003 №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій внесено зміни до Закону від 09.07.2003 №1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону від 09.07.2003 №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.114 Закону від 09.07.2003 №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій внесено зміни у п. 2 розділу XV Прикінцеві положення та викладено їх в такій редакції "пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди".

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний фонд зобов`язаний перевірити:

- чи відноситься та чи підтверджується пільговий стаж позивача на посаді, яка визначена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- чи підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Щодо віднесення посад позивача до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст.62 Закону від 05.11.91 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить інформацію про те що ОСОБА_1 :

- з 24.06.1987 - 31.08.1987 року перебував на шахті імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції, учнем гірничого робітника;

- з 01.09.1988 - 31.06.1993 - навчався в Донбаському гірничо-металургійному інституті (під час навчання проходив виробничу практику на шахті імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції у період з 08.07.1989 по 01.08.1989 рік, з 04.07.1990 по 30.07.1990 рік, з 01.07.1991 по 30.09.1991, з 11.08.1992 по 18.09.1992 рік на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті);

- з 09.08.1993 - 12.02.2001 рік працював на виробничому об`єднані Жовтеньвугілля шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції на посадах електрослюсаря, старшого механіка, головного механіка;

-21.02.2001 - 30.07.2001 - на орендному підприємстві Шахта ім. О.Ф.Засядька на посаді підземного механіка з повним робочим днем в шахті;

06.08.2001 - 06.09.2004 - на ДВ ВАТ ім. 6О - річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції ДП державної холдінгової компанії Жовтеньвугілля, на посаді головного енергетика, головного механіка;

07.09.2004 - 23.11.2004 - на КФ ВАТ Єксіменерго ТЕК, на посаді головного механіка;

16.01.2008 - 15.03.2008 - на шахті Шахта Жданівська на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті;

16.10.2009 - 20.04.2009 - на ВАТ Шахтбудівельне підприємство Укрвуглебуд на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті;

16.10.2009 -15.03.2017 - на Шахті Комсомолець Донбасу на посадах заступника механіка, механіка з повним робочим днем в шахті;

21.0.2017 - 16.11.2017 - на ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля шахтоуправління Першотравенське, на посаді заступника механіка, механіка підземного з повним робочим днем у шахті; (а.с.14-15, 57-60).

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що на період роботи позивача діяли: Список №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162; Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Відповідно до затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 №1173 Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на будівництві будинків і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд, шахт, рудників і комунікацій, зайнятість на яких повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відносяться всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців.

Списком №1 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, передбачено посади всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і на копальнях з видобутку корисних копалин; в геологорозвідці; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, рудників, копалень.

Згідно зі Списком № 1 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, передбачено посади всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і на копальнях з видобутку корисних копалин; в геологорозвідці; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, рудників, копалень.

Відповідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, передбачено посади всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і на копальнях з видобутку корисних копалин; в геологорозвідці; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, рудників, копалень.

Із аналізу процитованого видно, що посади всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і на копальнях з видобутку корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, а саме електрослюсар, гірничий майстер, підземний механік, заступник начальника дільниці передбачені Списком № 1, що дає право на пільгову пенсію.

Проте, з трудової книжки неможливо встановити чи виконував позивач роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

Пунктом 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

На підтвердження пільгового стажу позивач надав копії документів, довідки щодо трудової діяльності та заробітної плати, уточнюючі довідки про підтвердження пільгового стажу, накази, історичні довідки та довідки про підземні виходи, а також табелі спуску - виїзду (а.с. 30-73), про те їх частина видана юридичними особами, архівними установами та мають печатку невизнаної Україною Донецькою Народною Республікою.

Щодо даного факту, суд зазначає наступне.

За приписами ч. ч.1 та2 ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

За приписами ч.2 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, відповідно до наведених норм закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Трудовий стаж позивач набув у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснюють господарську діяльність перебували під контролем Держави, а зазначені підприємства були утворені та здійснювали свою діяльність відповідно до чинного на той час законодавства.

Суд зазначає, що доказів щодо недостовірності вказаних доказів на підтвердження пільгового стажу позивача відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано.

Також суд враховує, що населені пункти на яких розташовані підприємства де працював позивач, є тимчасово окупованою територією, що визначено в указі Президента України від 07.02.2019 року№32/2019 Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях", тому останній не має можливості отримати від них відповідні оригінали документів (копії наказів про проведення атестації робочого місця, уточнюючі довідки про характер роботи).

Окрім цього, суд зазначає, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведения атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Велика палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Крім того, слід врахувати позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року (справа №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19) в якій зазначено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п. 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п. 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Таким чином, позивач не може бути позбавлений свого законного права на призначення пенсії через неможливість здійснення відповідачем перевірки достовірності наданої ним довідки, оформленої підприємством, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території України.

З огляду на викладене суд робить висновок, що надані позивачем документи (в тому числі, довідки щодо трудової діяльності та заробітної плати, уточнюючі довідки про підтвердження пільгового стажу, накази, історичні довідки та довідки про підземні виходи, а також табелі спуску - виїзду) підтверджують пільговий стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закон №1058-IV, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення відповідача №05 від 02.04.2021, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058-IV. Як наслідок це рішення підлягає скасуванню.

При цьому суд вважає безпідставними позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, адже управлінським актом відмови в призначенні спірної пенсії є рішення №05 від 02.04.2021, а не дії, як помилково вважає позивач.

Тому, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058-IV з 20.12.2020, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону від 09.07.2003 №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Оскільки, позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 26.03.2021, то призначення пенсії має відбутися з 26.03.2021 (з дня звернення за пенсією).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги наявність необхідного стажу роботи зі шкідливими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, починаючи з дня звернення за пенсією, а саме з 26.03.2021.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір як за одну позовну вимогу (про скасування рішення №05 від 02.04.2021), вважаючи інші вимоги позову похідними, та беручи до уваги, що за результатом розгляду справи матеріально - правовий інтерес позивача захищено повністю, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України №05 від 02.04.2021, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно ч.3 ст.114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно ч.3 ст.114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, з 26.03.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908грн(дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Адреса: 21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, Код за ЄДРПОУ-13322403).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар