Справа № 500/3732/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 500/3732/21 пров. № А/857/21369/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Чепенюк О.В. у м. Тернополі у порядку письмового провадження у справі №500/3732/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ № 246 від 21.05.2021 в частині, що стосується інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (дата видачі та номер видачі сертифіката 08.02.2018 № 013299); зобов`язати Держгеокадастр поновити дію кваліфікаційного сертифіката від 08.02.2018 № 013299 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 шляхом вилучення запису про анулювання кваліфікаційного сертифіката з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуване рішення відповідача, оформлене наказом, прийняте з порушенням процедури визначеної ст. 61-1 Закону України «Про землеустрій», а саме без розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії акта перевірки щодо дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів та інших нормативно-правових актів України. Зауважує, що оскаржуване рішення прийняте на підставі висновків Кваліфікаційної комісії про анулювання кваліфікаційного сертифіката, обґрунтованих виключно обставинами, викладеними у листі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, які за своїм змістом та формою містять необ`єктивну інформацію та не підтверджують наявність грубого порушення нормативно-правових актів.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно анульовано сертифікат інженера-землевпорядника, виданого йому для здійснення професійної діяльності з розроблення документації у галузі землеустрою, оскільки згідно чинного законодавства підставою для прийняття рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката може бути лише подання Кваліфікаційної комісії, яке готується на підставі відповідного рішення, оформленого протоколом засідання при наявності вичерпних підстав, за наслідками розгляду акта перевірки та інших матеріалів.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року до участі у справі залучено Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обгрунтування правомірності оскаржуваного наказу відповідач в апеляційній скарзі вказує на те, що порушення, викладені у листі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 16.02.2021 № 21-19-0.187-100/90-21, Кваліфікаційною комісією були визнані грубими.

Також покликаючись Порядок №392, вказує, що зі змісту його норм вбачається, що виключно кваліфікаційна комісія наділена дискреційними повноваженнями та має право самостійно на власний розсуд приймати одне із передбачених Порядком № 392 рішення, зокрема і щодо того чи є порушення грубим.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв, кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення, категорії виконавця, об`єктивних ознак здійснюваного порушення, об`єктивних ознак здійснюваного порушення.

Протокол Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру складається уповноваженою особою за наслідками розляду встановленого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, встановленого Законом України «Про землеустрій».

Таким чином, за наявності протоколу, яким встановлено факт порушення інженером-землевпорядником ОСОБА_1 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, Держгеокадастр зобов`язаний був видати наказ про позбавлення порушника сертифіката інженера-землевпорядника, ігнорування Держгеокадастром подання Кваліфікаційної комісії є порушенням Закону України «Про землеустрій».

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Кваліфікаційним сертифікатом від 08.02.2018 №013299, виданим на ім`я ОСОБА_1 , підтверджено відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість гранатових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою (т. 1 а.с.103).

ОСОБА_1 прийнятий на посаду інженера-землевпорядника ТОВ «Зеніт Експерт».

Позивачем на виконання умов договору від 22.06.2020, укладеного між Великоберезовицькою селищною радою та ТОВ «Зеніт Експерт», про виконання землевпорядних робіт № 0065/20 (т. 1 а.с.38-42), було розроблено технічну документацію щодо інвентаризації земель (т. 1 а.с.45-105).

Технічна документація розроблялася на підставі рішення Березовицької селищної ради від 28.03.2019 №614 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель селищної ради площею 3,8032 га, які знаходяться в межах населеного пункту смт Велика Березовиця між стадіоном і біоставками (т.1 а.с.49).

Технічна документація містить висновок Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 21.07.2020 № 13641/88-20 про погодження технічної документації із землеустрою, відповідно до якого технічна документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, які розташовані в межах населеного пункту на території смт Велика Березовиця, відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам (т. 1 а.с.101).

Технічна документація містить висновок Відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Тернопільської районної державної адміністрації від 30.06.2020 № 01-07/287 про погодження технічної документації (т.1 а.с.102). У висновку зазначено, що земельна ділянка знаходиться на території Великоберезовицької селищної ради, в межах населеного пункту. Режим забудови та функціональне призначення земельних ділянок, стосовно яких отримано висновок, визначається відповідно до генерального плану селища Велика Березовиця Тернопільського району, розробленого у 1975 році та актуалізованого у 2013 році.

У результаті розроблення технічної документації було проведену державну реєстрацію трьох земельних ділянок:

-загальною площею 2,9830 га з кадастровим номером: :02:002:1681;

-загальною площею 0,4237 га з кадастровим номером: :02:002:1687;

-загальною площею 0,3965 га з кадастровим номером: :02:002:1685.

Також судом встановлено, що Головним управління Держгеокадастру у Тернопільській області відповідно до наказів від 28.01.2021 № 201-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності», від 11.02.2021 №292-ДК «Про внесення змін до наказу від 28.01.2021 № 201-ДК» (т. 2 а.с.2-3) та листа Тернопільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 31.12.2020 № 9620/115/5/02 (т.2 а.с.4) проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства при прийняті рішення Великоберезовицької селищної ради від 06.11.2020 № 852 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність фізичним особам».

Матеріали перевірки оформлені актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта земельної ділянки від 15.02.2021 №201ДК/48АП/09/01/-21 (т. 2 а.с.22-30). Державний інспектор, який проводив перевірку, ОСОБА_2 в акті зазначив про порушення, допущені Великоберезовицькою селищної ради при прийнятті рішення 06.11.2020 №852 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність фізичним особам». Серед таких порушень вказано надання дозволу селищною радою на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства окремим громадянам з порушенням вимог статті 60 ЗК України, оскільки частина кожної із земельних ділянок, які відводяться, знаходяться в межах прибережної захисної смуги річки Серет.

Також в акті перевірки зауважено, що відповідно до листа Регіонального офісу водних ресурсів в Тернопільській області від 10.02.2021 №156, річка Серет відноситься до категорії середніх річок, прибережна смуга уздовж яких відповідно до cтатті 60 ЗК України та статті 80 ВК України встановлюється в межах 50 метрів.

Рішенням Великоберезовицької селищної ради від 06.11.2020 №852 передаються у власність земельні ділянки за рахунок земельних ділянок за кадастровими номерами :02:002:1681, :02:002:1687, :02:002:1685 в межах населеного пункту смт В. Березовиця, які були проінвентаризовані ТОВ «Зеніт Експерт» на замовлення виконкому Великоберезовицької селищної ради відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради від 28.03.2019 №614.

Зі змісту акту перевірки слідує, що під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, які розташовані в межах населеного пункту смт Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, розробником враховано рішення Великоберезовицької селищної ради від 08.08.2003 №103 «Про встановлення прибережної смуги ріки Серет, що на території селища Велика Березовиця», яке прийняте з порушенням статті 60 ЗК України та cтатті 88 ВК України. В технічній документації не зазначено, що земельні ділянки: кадастровий номер :02:002:1681, кадастровий номер :02:002:1687, кадастровий номер :02:002:1685, розташовані в межах внутрішньогосподарської осушувальної системи «Серет». Дані земельні ділянки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1253 від 13.08.2003, розпоряджень Тернопільської ОДА та Тернопільської РДА, були передані на баланс Великоберезовицької селищної ради згідно актів прийому-передачі від 28.12.2004 та рішення сесії селищної ради від 02.02.2005 № 208.

Згідно висновків акту перевірки ТОВ «Зеніт Експерт» розробило технічну документацію щодо інвентаризації земель з внесенням недостовірних даних, що призвело до виведення земель водного фонду у землі сільськогосподарського призначення та зміни форми власності земель, а саме: замість державної переведено у комунальну форму власності та не внесено в перелік обмежень у використанні земельної ділянки відомостей про наявність систем меліорації, чим порушено статтю 28 Закону України «Про землеустрій» та постанову Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №476.

У висновку акту перевірки вказано про порушення Великоберезовицькою селищною радою порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування відповідно до статті 123 ЗК України.

Також судом встановлено, що 16.02.2021 Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області звернулось до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з листом № 21-19-0.187-100/90-21 про розгляд питання кваліфікаційної відповідності сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 кваліфікаційний сертифікат від 08.02.2018 № 013299 та ОСОБА_3 кваліфікаційний сертифікат від 11.05.2021 №011652 (т.1 а.с.135-136). Зміст листа дублює обставини, встановлені актом перевірки від 15.02.2021.

12.03.2021 позивачем та ТОВ «Зеніт Експерт» були подані до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру заперечення на лист Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 16.02.2021 №21-19-0.187-100/90-21 (т. 1 а.с.32-36).

11.05.2021 на засіданні Кваліфікаційної комісії розглядалося питання кваліфікаційної відповідності ОСОБА_1 як інженера-землевпорядника. За результатами розгляду цього питання Кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру прийняла рішення звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера землевпорядника ОСОБА_1 (т. 1 а.с.21-26).

21.05.2021 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру видала наказ № 246 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника», яким анулювала, серед інших, сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 08.02.2018 № 013299 (т.1 а.с.20, 137), про що повідомлено позивача листом від 24.05.2021 (т.1 а.с.19).

ОСОБА_1 , вважаючи наказ Державної служби з питань геодезії картографії та кадастру № 246 від 21.05.2021 в частині, що стосується інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (дата видачі та номер видачі сертифіката 08.02.2018 № 013299), протиправним, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Держгеокадастру у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Земельним кодексом України, Законами України «Про землеустрій», «Про державну експертизу землевпорядної документації» (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 60 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-IV (далі - Закон №858-IV) визначено, що державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.

Частиною 19 статті 66 Закону №858-IV передбачено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.

За змістом частин 1-2 статті 68 Закону №858-IV особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання), зокрема, з підстав грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Водночас, в силу приписів частин 7-8 статті 61-1 Закону №858-IV під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець наділив Держгеокадастр повноваженнями здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання Кваліфікаційної комісії. Кваліфікаційна комісія, у свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, в яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

При цьому, законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 61-1 Закону №858-IV); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (стаття 68 Закону №858-IV).

Водночас, жодною вищенаведеною нормою не встановлено заборони для центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері землеустрою, на звернення до Кваліфікаційної комісії саме як органу державної влади у порядку статті 68 Закону №858-IV, як і не встановлено статтею 61-1 цього Закону імперативного припису щодо здійснення останнім державного нагляду виключно шляхом проведення планових та позапланових заходів.

Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 19.12.2019 у справі №806/290/16, від 23.01.2020 у справах №804/5700/16 та №821/1216/17, від 30.01.2020 у справі №806/3290/17, від 30.03.2020 у справі №140/2220/18, від 14.05.2020 у справі №803/164/17.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не порушена процедура позбавлення (анулювання) позивача кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника.

Щодо висновків відповідача щодо факту вчинення позивачем грубого порушення нормативно-правових актів, що стало підставою для анулювання його кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, то з такими суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 26 Закону №858-IV розробниками документації із землеустрою є фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно з пунктом "а" частини 2 статті 28 Закону №858-IV розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

В даних спірних правовідносинах, як констатовано судом першої інстанції, розглядалося питання про позбавлення позивача сертифікату інженера-землевпорядника не на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів державного нагляду, а на підставі письмового звернення Головного управління Держгеокадастру України у Тернопільській області до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з листом про розгляд питання кваліфікаційної відповідності сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Розгляд згаданого звернення слугував підставою для складання та направлення Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру на адресу Держгеокадастру подання від 17.05.2021 №21/309 про анулювання кваліфікаційного сертифікату позивача, що стало підставою для анулювання зазначеного кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1 №013299 від 08.02.2018.

При прийнятті рішення про позбавлення позивача кваліфікаційного сертифіката, відповідач виходив з того, що інженером-землевпорядником ОСОБА_1 при розробці документації із землеустрою щодо інвентаризації земель порушено вимоги статі 60 ЗК України, 88 ВК України, статті 111 Закону України «Про Державний земельний кадастр», статті 28 Закону України «Про землеустрій», тобто допущено грубе порушення вимог положень нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою.

Зі змісту листа-звернення Головного управління Держгеокадастру слідує, що ОСОБА_1 на підставі рішення Великоберезовицької селищної ради розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, які розташовані в межах населеного пункту, не врахувавши прибережну захисну смугу річки Серет - 50 м. Розробником документації не враховано факт розташування земельних ділянок в межах внутрішньогосподарської осушувальної системи «Серет». Розробка такої технічної документації із внесенням недостовірних даних призвела до виведення земель водного фонду у землі сільськогосподарського призначення. Також не внесено в перелік обмежень у використанні земельних ділянок відомостей про наявність систем меліорації.

Такі дії сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 . Комісією кваліфіковано як грубе порушення вимог земельного законодавства.

Слід зазначити, що Кваліфікаційна комісія має право вносити подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката, зокрема при встановлені саме «грубого» порушення інженером-землевпорядником вимог земельного законодавства.

Перевіряючи оспорюваний наказ на відповідність наведеним у статті 2 КАС України критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Згідно із статтею 28 Закону №858-IV розробники документації із землеустрою мають право: а) виконувати роботи із складання документації із землеустрою; б) погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати; в) вимагати індексації вартості виконаних робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом; г) авторства на створену ними документацію із землеустрою; ґ) здійснювати авторський нагляд за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою; д) вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування; е) вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою.

Розробники документації із землеустрою зобов`язані: а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

При цьому, Закон №858-IV не дає визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.

Поняття «грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів», яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону №858-IV має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

У даному випадку інженер-землевпорядник ОСОБА_1 при розробленні технічної документації не врахував прибережної захисної смуги річки Серет - 50 м, факту розташування земельних ділянок в межах внутрішньогосподарської осушувальної системи «Серет», не внесено в перелік обмежень у використанні земельних ділянок відомостей про наявність систем меліорації.

Річка Серет має площу водозабору 3900 кв. км та згідно інформації щодо земельних ділянок, наданої листом Державного агенства водних ресурсів України від 10.02.2021 №156 на звернення Головного управління Держгеокадасту у Тернопільській області, відповідно до класифікації річок, наведеної у статті 79 ВК України, річка Серет відноситься до середніх річок, а тому прибережна захисна смуга має становити 50 м (т. 2 а.с.17).

Так, відповідно до частини першої статті 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Частиною другою цієї статті визначено, що прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів.

При цьому згідно з частиною третьою статті 60 ЗК України прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Аналогічні норми закріплені і в статті 88 ВК України, якою визначено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Порядком визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режимом ведення господарської діяльності в них, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 N 486 (далі - Порядок № 486, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них.

Відповідно до пунктів 2 - 5 Порядку № 486 водоохоронні зони встановлюються для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм. До складу водоохоронних зон обов`язково входять заплава річки, перша надзаплавна тераса, бровки і круті схили берегів, а також прилеглі балки та яри. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88-91 ВК України. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації.

Згідно із пунктами 10, 12 Порядку № 486 на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови. Прибережні захисні смуги у межах водоохоронної зони можуть використовуватися для провадження господарської діяльності за умови обов`язкового виконання вимог, передбачених статтями 89 та 90 ВК України.

Тобто, законодавством чітко врегульовано правовідносини щодо встановлення та використання меж прибережних захисних смуг.

При цьому, частинами першою та другою статті 59 ЗК України визначено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Судом встановлено, що документація із землеустрою щодо встановлення меж прибережної захисної смуги річки Серет не розроблялася. При розробці проекту землеустрою щодо інвентаризації земель позивачем враховано прибережну захисну смугу річки Серет 25 м.

Однак, з огляду на наведені норми, відсутність відповідної документації із землеустрою не є перешкодою для врахування прибережної смуги при виготовлені іншої документації із землеустрою відповідно до вимог чинного законодавства, так як відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не може свідчити про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розмір і межі встановлено законом.

Аналогічного висновку дійшов Верховних Суд у постанові від 05.06.2019 у справі №806/3602/15.

Відтак, в даному випадку підлягали врахуванню нормативні розміри прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них».

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №476 (далі - Порядок №476) інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Державна інвентаризація земель проводиться шляхом формування земельних ділянок незалежно від форми власності, визначення їх угідь та у разі потреби віднесення таких земельних ділянок до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру.

Інвентаризація земель проводиться з урахуванням принципів плановості, достовірності та повноти даних, послідовності і стандартності процедур, доступності використання інформаційної бази, узагальнення даних з додержанням єдиних засад та технології їх оброблення.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 476 вихідними даними для проведення інвентаризації земель є:

-матеріали з Державного фонду документації із землеустрою;

-відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній (цифровій) формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; електронних документів, що містять відомості про результати робіт із землеустрою;

-містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку;

-планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику (Проект Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру) між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 17 жовтня 2003 року, ратифікованої Законом України від 15 червня 2004 року № 1776-IV;

-відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

-копії документів, які посвідчують речові права на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку.

Під час проведення інвентаризації земель можуть використовуватися матеріали дистанційного зондування землі, лісовпорядкування, проекти створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду, схеми формування екомережі, програми у сфері формування, збереження та використання екомережі.

У спірному випадку технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель була розроблена ТОВ «Зеніт Експерт» на підставі результатів топографо-геодезичних, проектно-вишукувальних робіт, а також враховуючи вихідні дані, що були надані Великоберезовицькою селищною радою, зокрема щодо наявної містобудівної ситуації, меж населеного пункту, а також шляхом проведення аналізу планово-картографічних матеріалів, кадастрових планів, конфігурації та місця розташування вже зареєстрованих в Державному земельному кадастрі земельних ділянок на території смт Велика Березовиця.

Серед іншого, судом першої інстанції при наданні оцінки допущеного позивачем порушення слушно враховано, що технічна документація щодо інвентаризації земель пройшла погодження Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 21.07.2020 № 13641/88-20 та Відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Тернопільської районної державної адміністрації від 30.06.2020 № 01-07/287 про погодження технічної документації (т. 1 а.с.101-102), які первинно не виявили таких порушень. Матеріали документації із землеустрою містять рішення Великоберезовицької селищної ради №103 від 08.08.2003 «Про встановлення прибережної смуги ріки Серет на території селища Велика Березовиця», яким встановлено прибережну захисну смугу по березі річки Серет, що протікає територією селища Велика Березовиця, 25 м.

Крім того, дані Державного земельного кадастру, свідчать про неоднаковий підхід до визначення межі прибережної смуги річки Серет. Так, земельна ділянка з кадастровим номером: :02:002:7096, яка має спільну межу із земельною ділянкою з кадастровим номером: :02:002:1685, що входить в перелік ділянок, сформованих за розробленою ТОВ «Зеніт Експерт» технічною документацією, була внесена до Державного земельного кадастру 07.12.2018. Стосовно зазначеної земельної ділянки 24.01.2019 зареєстровано право комунальної власності. Відстань від урізу води до крайньої межі земельної ділянки становить в середньому - 25 метрів (т. 1 а.с.106).

З огляду на наведене, суб`єктивна сторона скоєного діяння вказує на те, що інженером-землевпорядником ОСОБА_1 було вчинено згадані дії без умислу на порушення норм чинного законодавства України, оскільки останній виконав роботи на підставах вихідних даних, наданих замовником, враховуючи містобудівну та кадастрову ситуацію, однак з порушенням нормативних розмірів прибережних захисних смуг.

Разом з тим, у спірному випадку земельні ділянки, інвентаризацію яких проведено, перебували та перебувають у комунальній власності, про що свідчать дані Державного земельного кадастру про земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:002:1681, :02:002:1687, :02:002:1685 (т.2 а.с.38-46). Будь-які негативні наслідки, які неможливо було б усунути, не настали, дані стосовно конфігурації, площі та інших особливостей земельної ділянки підлягають виправленню.

Щодо покликань відповідача на те, що внесення до документації із землеустрою недостовірних даних призвело до виведення земель водного фонду у землі сільськогосподарського призначення та зміни форми власності земель (з державної переведено у комунальну), та щодо доводів про не внесення у перелік обмежень у використанні земельних ділянок відомостей про наявність систем меліорації, слід зазначити, актом приймання-передачі від 28.12.2004 спірні земельні ділянки були передані на баланс Великоберезовицької сільської ради, а тому дані земельні ділянки безвідносно до вирішення питання про їх цільове призначення та віднесення до певної категорії земель, належать до комунальної власності територіальної громади смт Велика Березовиця (т.2 а.с.19-21).

Також судом встановлено, що наявні меліоративні канали в межах масиву пасовищ, що інвентаризувались ТОВ «ЗЕНІТ ЕКСПЕРТ», не входять до сформованих ділянок за кадастровими номерами :02:002:1681, :02:002:1687, :02:002:1685, а межують з ними. Як вбачається з картографічних матеріалів Проекту формування території та встановлення меж Великоберезовицької селищної ради, меліоративні канали запроектовані шириною 6 метрів (т.1 а.с.52 - зворот, а.с.53). В ході інвентаризації земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:002:1681, :02:002:1687, :02:002:1685 ТОВ «ЗЕНІТ ЕКСПЕРТ» враховано зазначені канали зі смугою відведення та виключено з площі інвентаризованих пасовищ. Тому водоохоронні обмеження на земельні ділянки не накладаються. У пояснювальній записці до технічної документації із землеустрою зазначено, що за матеріалами інвентаризації виявлено, що частина ділянки зайнята існуюючими каналами, що призвело до утворення трьох земельних ділянок. Існуючий канал не входить в межі земель, що підлягають інвентаризації (т. 1 а.с.47 - зворот).

Відповідно до частини дев`ятої статті 61-1 Закону № 858-IV на підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката.

В протоколі засідання Кваліфікаційної комісії від 11.05.2021 № 3 та поданні відсутні будь-які відомості щодо вчинення Кваліфікаційною комісією будь-яких дій щодо дослідження розробленої позивачем технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що розташовані в межах населеного пункту на території смт Велика Березовиця, вихідних даних та планово-картографічних матеріалів, що свідчить, що такі дії при ухваленні рішення не вчинялися.

Поза увагою комісії також залишились доводи, надані ОСОБА_1 та ТОВ «ЗЕНІТ ЕКСПЕРТ» у запереченнях, які вказували на необхідність більш детального дослідження відповідного питання, що, в свою чергу, вказує на передчасність накладення на позивача виду стягнення відповідно до оскаржуваного наказу. Протокол комісії лише дублює зазначені у листі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 16.02.2021 обставини без надання їм належної оцінки. Відомості про те, що до цього листа відповідачу направлялися матеріали перевірки, у суду відсутні.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Суд першої інстанції зобов`язував відповідача надати усі матеріали, що були підставою для прийняття оскаржуваного рішення, але відповідач таких доказів не надав, окрім листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 16.02.2021. Такі матеріали також витребовувались судом у третьої особи.

Оскільки зміст листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області не дозволяє перевірити суть порушення, встановити наявність вини сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 в грубому порушенні вимог положень нормативно-правових актів, нормативно технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, при прийнятті рішення Держгеокадастром підлягає перевірці обґрунтованість подання та встановлення обставини щодо наявності чи відсутності порушення позивачем норм законодавства у сфері землеустрою.

Матеріали справи ж не містять будь-яких доказів того, що відповідачем під час встановлення факту грубого порушення позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою досліджувались, збирались та оцінювались додаткові докази, аналізувалась попередня робота позивача, проводилась перевірка кваліфікації та якості його професійної підготовки, як інженера-землевпорядника, проводилась оцінка характеру порушення, категорії виконавця, об`єктивних та суб`єктивних ознак здійснюваного порушення, що свідчить про відсутність достатніх підстав стверджувати про допущення ним саме грубого порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

На цій підставі суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції про недоведеність відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, факту вчинення позивачем грубого порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, наслідками чого стало анулювання свідоцтва інженера-землевпорядника.

У постанові від 03 грудня 2020 року у справі № 810/1097/18, Верховний Суд за подібних правовідносин зазначив, що юридична відповідальність є однією з форм захисту суспільства та держави від посягань на відповідні цінності, головними з яких відповідно до статті 3 Конституції України є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. При цьому, юридична відповідальність ґрунтується, у першу чергу, на державному примусі як специфічному впливі на поведінку особи, заснованому на організованій силі та спрямованому на безумовне виконання санкціонованих державою правил поведінки (норм права). Такий примус передбачає його регламентованість виключно законом, наявність чітко встановлених меж застосування та здійснення лише компетентним суб`єктом владних повноважень.

Мета застосування державою юридичної відповідальності до правопорушника обумовлена цілями, заради яких вона запроваджується. До таких основних цілей слід віднести наступну:

-охоронна - зупинити триваюче правопорушення (протиправний стан);

-правозабезпечувальна - досягнути результату у формі приведення поведінки (діяльності) відповідного суб`єкта до стану правомірної;

-правовідновлювальна (компенсаційна) - відновити порушене право потерпілого та компенсувати йому матеріальний і моральний збиток, заподіяний правопорушенням;

-попереджувальна (превентивна) - попередити вчинення нових правопорушень з боку як самого правопорушника (приватна превенція), так і інших суб`єктів (загальна превенція);

-процедурно-процесуальна - офіційно визнати правопорушника винним у здійсненні протиправного діяння;

-виховна - перевиховати правопорушника шляхом забезпечення у нього сталого спрямування на неухильне дотримання норм права;

- каральна (штрафна) - покарати правопорушника у формі понесення ним додаткових втрат, зокрема, й анулювання кваліфікаційного сертифікату.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 803/1122/17, від 05.03.2019 у справі № 814/1049/18.

Таким чином, оскаржуваний наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.05.2021 №246 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в оскаржуваній частині не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованим, тобто винесеним без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, та непропорційним, тобто прийнятим без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, а тому погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності прийнятого відповідачем рішення, оформленого наказом, та наявності підстав для його скасування у відповідній частині.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Судом першої інстанції зобов`язано Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката від 08 лютого 2018 року № 013299 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 шляхом внесення відомостей до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Відповідно до статті 66-1 Закону № 858-IV центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, веде Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників, які отримали кваліфікаційний сертифікат.

У Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників зазначається така інформація про інженера-землевпорядника: 1) прізвище, ім`я та по батькові; 1-1) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків); 2) дата видачі та номер кваліфікаційного сертифіката; 3) назва навчального закладу, на базі якого складався кваліфікаційний іспит та який здійснював підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника; 4) дата та номер протоколу рішення Кваліфікаційної комісії про видачу кваліфікаційного сертифіката; 5) види робіт із землеустрою, зазначені в кваліфікаційному свідоцтві; 6) інформація про підвищення кваліфікації; 7) інформація щодо анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката; 8) місце роботи інженера-землевпорядника; 9) відомості про членство у саморегулівній організації у сфері землеустрою.

Відомості про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників у строк не пізніше ніж через три робочі дні після прийняття відповідного рішення про анулювання (позбавлення) чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката.

Інформація з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників надається за письмовою заявою фізичним і юридичним особам у формі витягу на безоплатній основі.

Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, крім відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків, серії та номера паспорта громадянина України. Технологічні та програмні засоби, необхідні для оприлюднення відомостей Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, повинні забезпечувати юридичним та фізичним особам можливість безоплатного анонімного перегляду, копіювання та роздрукування реєстру на основі поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, цілодобово, без обмежень.

Інженери-землевпорядники несуть відповідальність за достовірність інформації, яка подається до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що відповідачем були внесені відомості до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників щодо ОСОБА_1 до Розділу «Інформація щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката» - кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 08.02.2018 №013299 анульовано наказом Держгеокадастру України від 21.05.2021 №246.

Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників містить такий Розділ, як «Підстава для поновлення дії кваліфікаційного сертифіката», до якого власне і вносяться відомості, що стали підставою для поновлення дії сертифіката (у даному випадку - рішення суду).

З огляду на наведене, позовні вимоги про зобов`язання Держгеокадастр поновити дію кваліфікаційного сертифіката від 08.02.2018 № 013299 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 є підставними, обгрунтованими, а тому такі підлягають задоволенню.

Саме обраний судом першої інстанції спосіб, на думку колегії суддів, є належним та ефективним заходом захисту порушених прав, забезпечить ефективне поновлення порушених прав позивача.

В решті доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в строки, встановлені статтею 309 КАС України.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі №500/3732/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний