Справа № 140/16344/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/16344/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протипранвими дій щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті пенсії за вислугою років відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії, далі - Закон №2262-XII), положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988), із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою перед звільненням у розмірі 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» (далі - ДУ «ТМО МВС України по Волинській області») про розмір грошового забезпечення від 26 липня 2021 року №33/23-1347д; зобов`язати відповідача здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-XII, положень Постанови №988, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою перед звільненням у розмірі 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» про розмір грошового забезпечення від 26 липня 2021 року №33/23-1347д про розмір грошового забезпечення без обмеження розміру пенсії величиною в десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є пенсіонер органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 1996 року отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону №2262-XII.

Перед виходом на пенсію проходив службу на посаді начальника РВ УМВС України у Волинській області та при досягненні права на пенсію за вислугою років у відповідності до Закону №2262-ХІІ був звільнений з органів внутрішніх справ України.

Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 30 вересня 2021 року №140/8806/21 зобов`язав ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), положень Постанови №988, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою перед звільненням у розмірі 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки.

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 08 грудня 2020 року, в якій просив провести перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення виданої ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» у розмірі 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01 грудня 2019 року по день прийняття рішення по заяві, здійснити виплату різниці недоотриманої пенсії та врахувавши рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, яким обмеження максимального розміру пенсій визнано неконституційним провести перерахунок основного розміру пенсії без обмеження розміру пенсії величиною в десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 28 грудня 2021 року №16131-16016/В-02/8-0300/21, повідомило що на момент виконання рішення суду діють наступні норми статі 43 Закону №2262-XII, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенси за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категорія осіб,які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, перерахований розмір моєї пенсії з грудня 2021 року враховуючи десять прожиткових мінімумів складає 19340 гривень. Станом на 01 грудня 2021 року основний розмір пенсії позивача становить 24539,66 грн, тобто нарахування та виплата коштів було обмежено максимальним розміром. Різниця між нарахованою та отриманою пенсією становить 5199,66 грн (24539,66 грн 19340,00 грн).

ОСОБА_1 уважає бездіяльність відповідача щодо обмеження розміру пенсії величиною в десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб протиправною, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 08 грудня 2021 року №0300-0802-5/50820 відповідач позовні вимоги не визнав мотивуючи тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за вислугу років згідно із Законом №2262-ХІІ.

Рішенням Волинського окружного адміністративного руду від 30 вересня 2021 року у справі №140/8806/21 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії за вислугу років у розмірі 90 процентів грошового забезпечення на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» про розмір грошового забезпечення від 26 липня 2021 року №33/23-1347д.

Вказує, що на виконання рішення суду, після проведеного перерахунку з урахуванням обмеження максимальним розміром пенсії кінцевий розмір пенсії позивача з 01 грудня 2021 року склав 19340,00 грн, що відповідає розміру десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік».

При розрахунку розміру пенсії, відповідач керувався частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ, відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказана норма на даний час є чинною та не визнана судом неконституційною.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року положення частини сьомої статті 43, згідно з яким максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн - в цілому визнано неконституційним.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення №7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення Таким чином, з 20 грудня 2016 року була відсутня частина сьома статті 43 в Законі №2262-ХІІ.

Однак, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII, який прийнятий 06 грудня 2016 року та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 01 січня 2017 року стаття 43 Закону №2262-ХІІ знову доповнюється пунктом 7 яка на сьогоднішній день є чинною та в редакції Закону від 31 серпня 2018 року містить положення, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів , установлених для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням викладеного ГУ ПФУ у Волинській області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 26-29).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 23).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 16 вересня 1996 року отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону №2262-XII в розмірі 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується посвідченням від 19 вересня 1996 року №1665 та висновком про призначення пенсії за вислугу років від 19 вересня 1996 року (арк. спр. 9, 30).

Як убачається із матеріалів справи, грошове забезпечення для призначення пенсії позивача станом на 1996 рік включало такі складові: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40% та додаткові види грошового забезпечення З 16 вересня 1996 року пенсія позивачу призначена в розмірі 85 процентів грошового забезпечення, в подальшому перерахована до 90 процентів грошового забезпечення.

З 01 січня 2016 року відповідно до Постанови №988 пенсія ОСОБА_1 була перерахована ГУ ПФУ у Волинській області виходячи із 70 процентів таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 3600,00 грн, оклад за військовим званням 2400,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% - 3000,00 грн, робота з таємними виробами, носіями, документами 15% - 540,00 грн; премія 1,39 % - 132,61 грн, усього 9672,61 грн (арк. спр. 10, 31).

ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» підготувала нову довідку від 26 липня 2021 року №33/23-1347д, відповідно до якої розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2019 року згідно з Постановою №988 за прирівняною посадою поліцейського начальник відділу поліції становить: 27192,48 грн, в тому числі: посадовий оклад - 3600,00 грн; оклад за спеціальним званням (полковник поліції) - 2400,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції (50%) 3000,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (78,84%) 7185,60 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 540,00 грн; премія (62,58%) 10466,88 грн (арк. спр. 19).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №140/8806/21, яке набрало законної сили 02 листопада 2021 року, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності дій та зобов`язання вчинити дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо непроведення з 01 грудня 2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» від 26 липня 2021 №33/23-1347д; зобов`язано відповідача провести позивачу з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 90 проценті відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням раніше виплачених сум), відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови №988, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» від 26 липня 2021 року №33/23-1347д (арк. спр. 36-41).

На виконання вказаного рішення суду пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» від 26 липня 2021 року №33/23-1347д, її розмір, із урахуванням 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, після перерахунку склав 24473,23 грн, проте, така пенсія на даний час виплачується у розмірі 19340,00 грн, що підтверджується перерахунками пенсії від 15 листопада 2021 року та від 21 грудня 2021 року у пенсійній справі №ХА3617-МВС (арк. спр. 11-12, 32).

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 08 грудня 2021 року про проведення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (арк. спр. 13).

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ у Волинській області листом від 28 грудня 2021 року №16131-16016/В-02/8-030021 повідомив, що на момент виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №140/8806/21 чинною є норми статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 грудня 2021 року на рівні 1934 гривень. Перерахований розмір пенсійної виплати з грудня 2021 року складає 19340,00 грн та підстави для виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром відсутні (арк. спр. 14-15).

Позивач, уважаючи дії пенсійного органу щодо обмеження його пенсії максимальним розміром протиправними, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року№ 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII частину сьому статті 43 Закону №2262-XII доповнено реченням такого змісту «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

При цьому, Конституційний Суд України вказане рішення обґрунтував тим, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20 грудня 2016 року у справі № 7-рп/2016, є втрата чинності із 20 грудня 2016 року частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII.

Приписами частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-ХІІ є відсутньою частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, починаючи із 2017 року, стаття 43 Закону №2262-ХІІ не містила норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вказані висновки узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі № 120/3552/21-а, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17, від 10 жовтня 2019 року у справі №522/22798/17, від 08 серпня 2019 року у справі №522/3271/17, від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача упродовж спірного періоду були відсутніми.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, з метою ефективного захисту порушених прав суд дійшов висновку про задоволення взаємопов`язаних позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дії відповідача щодо проведення з 01 грудня 2019 року перерахунку та виплати пенсії позивачу із застосуванням обмеження максимальним розміром, та зобов`язання відповідача здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» від 26 липня 2021 року №33/23-1347д без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 28 грудня 2021 року №57 (арк. спр. 6) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 22).

Керуючись статтями 139, 243, 244, 245, 246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо проведення з 01 грудня 2019 року ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії за вислугу років із застосуванням обмеження максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» від 26 липня 2021 року №33/23-1347д без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 11 лютого 2022 року