Справа № 200/16443/21
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Справа№200/16443/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості з пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачеві нарахованої пенсії у розмірі 24 030,16 грн;

стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але не виплаченої пенсії у розмірі 24 030,16 грн.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю невиплати заборгованості з пенсії з підстав відсутності законодавчого порядку здійснення таких виплат, оскільки відсутність або скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відстрочено сплату позивачем судового збору до прийняття судового рішення у справі. Відмовлено у задоволенні заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з позовом та поновлення цього строку з підстав дотримання строку звернення до суду.

24 грудня 2021 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачеві поновлено виплату пенсії та одночасно нараховано борг за період з 01 червня 2017 року по 30 червня 2018 року у розмірі 24 030,16 грн, який обліковується та буде виплачений на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Вважає, що управлінням виконано покладені судом зобов`язання в межах своєї компетенції.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії зі статусом внутрішньо переміщеної особи з 01 липня 2014 року.

За відомостями листа-відповіді на адвокатський запит від 07 жовтня 2021 року № 0500-1502-8/82442 пенсія позивачеві призупинена з 01 червня 2017 року на підставі статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; з 01 липня 2018 року виплати з пенсії поновлено за заявою позивача від 18 вересня 2017 року № 4340. Заборгованість за період з 01 червня 2017 року по 30 червня 2018 року становить 24 030, 16 грн, яка обліковується та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Вказані відомості кореспондуються з даними аналітики нарахувань та виплати пенсії, наданої суду відповідачем.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідачем не заперечується факт невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01 червня 2017 року по 30 червня 2018 року у загальній сумі 24 030,16 грн, що підтверджується листом відповідача від 07 жовтня 2021 року № 0500-1502-8/82442, аналітикою нарахувань та виплати пенсії.

Неможливість покладення на позивача відповідальності за неотримання пенсійних виплат підтверджується наступним.

Частиною першою статті 5 Закону № 1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначається порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (абзац 10 частини другої статті 5 Закону № 1058-IV).

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон № 1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV регламентовано, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року);

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, за змістом частини першої статті 49 Закону № 1058-IV припинення виплати пенсії можливо лише за умови прийняття пенсійним органом або судом відповідного рішення з підстав, визначених законом.

Судом встановлено, що позивачеві припинено виплату пенсії з 01 квітня 2017 року до з`ясування фактичного місця проживання. Разом з тим, така підстава для припинення пенсії не передбачена частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV.

Крім того, відповідачем не надано суду ні рішення територіальних органів Пенсійного фонду, ні рішення суду про припинення позивачеві виплати пенсії з 01 червня 2017 року, ні доказів на підтвердження наявності визначених законом підстав для такого припинення.

Доводи відповідача щодо неможливості виплати пенсії за минулий період з огляду на те, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який на цей час ще не прийнятий, суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 доповнено абзацом 20 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року, за змістом якого суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Внаслідок прийняття вказаної норми Кабінетом Міністрів України не тільки фактично зупинено виплату громадянам України пенсійних виплат на невизначений період часу, а й змінено строк виплати пенсій, регламентований частиною першою статті 47 Закону № 1058.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

У преамбулі до Закону № 1058 зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Судом встановлено, що жодних змін до Закону № 1058 з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою України не приймалось.

Отже, приписи абзацу 20 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 (з урахуванням змін, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року) не можуть бути застосовані до правовідносин у цій справі, оскільки не відповідають частині першій статті 47 Закону № 1058.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не виплачена ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 червня 2017 року по 30 червня 2018 рік в розмірі 24 030,16 грн, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачеві нарахованої пенсії у розмірі 24 030,16 грн; стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але не виплаченої пенсії у розмірі 24 030,16 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі наведеної норми рішення суду про стягнення пенсії підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі та відстрочення сплати позивачем судового збору до ухвалення судового рішення у справі судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1 816 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 139, 244-246, 255, 263, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості з пенсії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії у розмірі 24 030,16 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію за період з 01 червня 2017 року по 30 червня 2018 року у розмірі 24 030 (двадцять чотири тисячі тридцять) гривень 16 копійок.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце реєстрації: площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) нарахованої, але невиплаченої пенсії за період з 01 червня 2017 року по 30 червня 2018 року у розмірі 24 030,16 грн в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце реєстрації: площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 січня 2022 року.

Суддя Ю.М. Льговська