Справа № 200/9829/21
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року Справа№200/9829/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

скасування рішення відповідача від 16 червня 2021 року № 20 про відмову в призначенні пільгової пенсії позивачеві;

зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи позивача з 22 січня 1990 року по 14 березня 1990 року, з 15 березня 1990 року по 13 червня 1990 року, з 09 серпня 1993 року по 25 квітня 1996 року, з 13 січня 1997 року по 24 вересня 997 року, з 18 листопада 2002 року по 24 грудня 2002 року, з 25 грудня 2002 року по 11 квітня 2010 року, з 19 квітня 2010 року по 26 грудня 2012 року;

а також до загального стажу період навчання з 01 вересня 1987 року по 23 червня 1993 року;

зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з моменту його звернення, а саме з 10 червня 2021 року.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю відмови у зарахуванні до пільгового стажу вказаних вище періодів роботи у зв`язку з ненаданням уточнюючих довідок, які підтверджують пільговий характер роботи. Вважає, що трудовою книжкою належним чином підтверджується наявність пільгового стажу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Іншою ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області до участі у справі № 200/9829/21 в якості другого відповідача. Розгляд справи розпочато спочатку.

02 вересня 2021 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених в оскаржуваному рішенні відповідача.

17 січня 2021 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

10 червня 2021 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16 червня 2021 року № 20 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Рішенням встановлено, що страховий стаж позивача становить 21 рік 7 місяців 10 днів, з них пільговий стаж за списком № 1 - 9 років 0 місяців 0 днів.

У рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1987 року по 23 червня 1993 року, оскільки в дипломі НОМЕР_2 невірно зазначено ім`я та по батькові українською мовою; періоди роботи: з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року у зв`язку з відсутністю наказу та дати зарахування на роботу; з 20 серпня 1987 року по 28 грудня 1989 року у зв`язку з відсутністю печатки; з 02 травня 1996 року по 22 серпня 1996 року у зв`язку з відсутністю зазначення відомостей про посадову особу; з 12 жовтня 1997 року по 28 червня 1998 року у зв`язку з відсутністю наказів та дат про зарахування та звільнення;

до пільгового стажу не зараховано періоди роботи за списком № 1 у зв`язку з неприйняттям пільгових довідок, які видані ДНР без дати та номеру та від 31 травня 2021 року № 273. Більш конкретно незараховані до пільгового стажу періоди не визначено.

Періоди роботи з 20 серпня 1987 року по 28 грудня 1989 року, з 02 травня 1996 року по 22 серпня 1996 року, з 12 жовтня 1997 року по 28 червня 1998 року позивач не оскаржує.

Позивач вважає, що до стажу за Списком № 1 протиправно не зараховано наступні періоди роботи: 22 січня 1990 року по 14 березня 1990 року, з 15 березня 1990 року по 13 червня 1990 року, з 09 серпня 1993 року по 25 квітня 1996 року, з 13 січня 1997 року по 24 вересня 997 року, з 18 листопада 2002 року по 24 грудня 2002 року, з 25 грудня 2002 року по 11 квітня 2010 року, з 19 квітня 2010 року по 26 грудня 2012 року.

За відомостями форми РС-право вказані періоди лише частково не зараховано до стажу за Списком № 1; відповідачем зараховано періоди з 18 листопада 2002 року по 24 грудня 2002 року, з 25 грудня 2002 року по 31 грудня 2004 року, з 01 червня 2005 року по 11 квітня 2010 року, з 19 квітня 2010 року по 26 грудня 2012 року.

Таким чином, фактично спірними є періоди роботи: з 22 січня 1990 року по 14 березня 1990 року, з 15 березня 1990 року по 13 червня 1990 року, з 09 серпня 1993 року по 25 квітня 1996 року, з 13 січня 1997 року по 24 вересня 1997 року, 01 січня 2005 року по 31 травня 2005 року.

Крім того, позивач вважає протиправним не зарахування до загального стажу період навчання з 01 вересня 1987 року по 23 червня 1993 року у Дніпродзержинському технікумі фізичної культури, період навчання у якому підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 .

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років […].

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).

До вказаного Списку включено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах (абзац 1 розділу І Списку № 202).

Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV пенсію незалежно від віку мають робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахтах, та за наявності передбаченого стажу такої роботи - 25 років.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].

Записами № 4-7 трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 ?? від 22 січня 1990 року № 3867431 встановлено, що 20 серпня 1987 року позивача прийнято до Дніпродзержинського технікуму фізичної культури; 28 грудня 1989 року відраховано за власним бажанням; 25 липня 1992 року зараховано до числа учнів на 3 курс; 26 червня 1993 року відраховано у зв`язку із закінченням.

Вказані відомості кореспондуються із даними диплома від 23 червня 1993 року серії НОМЕР_2 , згідно з якими « ОСОБА_3 » в 1987 році вступив до Дніпродзержинського технікуму фізичної культури і в 1993 закінчив за спеціальністю «фізична культура».

Отже, такий недолік як невірне зазначення ім`я по батькові позивача в дипломі не може бути підставою для незарахування періоду навчання до страхового стажу, оскільки безпосередньо підтверджується записами трудової книжки, а допущена помилка є очевидною опискою.

Позивач просить зарахувати до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1987 року по 23 червня 1993 року, проте таке визначення не відповідає записам трудової книжки та не враховує, що за відомостями форми РС-право до стажу зараховано проходження позивачем строкової військової служби у період з 27 червня 1990 року по 30 червня 1992 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що зарахуванню до страхового стажу підлягають періоди навчання позивача у Дніпродзержинському технікумі фізичної культури з 20 серпня 1987 року по 28 грудня 1989 року, з 25 липня 1992 року по 26 червня 1993 року за відомостями трудової книжки.

Записом № 1 трудової книжки встановлено, що 22 січня 1990 року позивача прийнято до шахтоуправління «Жовтневе» Виробничого об`єднання «Макіїввугілля» учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті (без зазначення наказу про зарахування); записом № 2 15 березня 1990 року переведено гірником 1 розряду підземного з повним робочим днем у шахті; записом № 3 13 червня 1990 року звільнено у зв`язку з призивом до радянської армії.

Вказані записи охоплюють спірні періоди роботи з 22 січня 1990 року по 14 березня 1990 року та з 15 березня 1990 року по 13 червня 1990 року, які доречно поєднати в один період з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року.

З огляду на відсутність відомостей про наказ зарахування на роботу суд погоджується із доводами відповідача, що трудова книжка заповнена з порушенням пункту 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162.

Однак за правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Враховуючи вказану правову позицію, суд зазначає, що записи трудової книжки виконано акуратно і послідовно із зазначенням дат прийому та звільнення з роботи, достовірність цих записів сумнівів не викликає. Тому встановлені обставини не можуть бути підставою для незарахування цього періоду роботи позивача до страхового стажу за наявними відомостями трудової книжки.

Суд також враховує, що відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство роботодавець, а тому позивач не може бути позбавлений права на пенсію з формальних підстав, а виявлений недолік не може вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у зарахуванні цього періоду на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

На підтвердження пільгового стажу в період з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року позивачем надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній від 07 травня 2021 року № 375. Її відомості кореспондуються із записами трудової книжки, зазначено, що позивач працював повний робочий день під землею у спірний період, у страйках участі не брав, до сторонніх робіт не залучався, відпусткою без збереження заробітної плати не користувався.

За відомостями іншої довідки від 07 травня 2021 року № 376 в період роботи учнем гірника підземного позивачеві виплачувалась ставка підземного робітника.

Записом № 8 трудової книжки встановлено, що 09 серпня 1993 року позивача прийнято до шахтоуправління «Жовтневе» Виробничого об`єднання «Макіїввугілля» гірником підземним 1 розряду з повним робочим днем у шахті; записом № 09 25 січня 1995 року переведено гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті; записом № 11 25 квітня 1996 року звільнено за власним бажанням.

Вказані записи охоплюють спірний період роботи з 09 серпня 1993 року по 25 квітня 1996 року.

За вказаний період довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній відсутня в матеріалах справи.

Записом № 16 трудової книжки встановлено, що 13 січня 1997 року позивача прийнято до Малого приватного виробничого підприємства «Гірник-95» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті; записом № 18 24 вересня 1997 року звільнено за власним бажанням.

Вказані записи охоплюють спірний період роботи з 13 січня 1997 року по 24 вересня 1997 року.

На підтвердження пільгового стажу позивачем надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній від 13 травня 2021 року № 160к. Її відомості кореспондуються із записами трудової книжки, зазначено, що позивач працював повний робочий день під землею у спірний період, у страйках участі не брав, відпусткою без збереження заробітної плати не користувався, прогулів не встановлено.

Отже, записами трудової книжки належним чином підтверджується зайнятість позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахті в періоди роботи з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року, з 09 серпня 1993 року по 25 квітня 1996 року, з 13 січня 1997 року по 24 вересня 1997 року.

Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день під землею, суду не надано.

Доводи відповідача про неврахування довідок з тих підстав, що вони сформовані за даними архівів, які знаходяться на непідконтрольній Україні території, суд не приймає до уваги, оскільки довідки, які надано позивачем для призначення пенсії, видані на підставі первинних документи, які, в свою чергу, сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Суд також зазначає, що діючим законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не встановлено, що необхідною умовою для прийняття та врахування пенсійними органами документів для призначення пенсії є можливість перевірити оригінали документів, на підставі яких видавалась довідка.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу як громадянин України позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а та від 11 липня 2019 року у справі № 242/1484/17.

З огляду на викладене суд вважає за можливе зарахувати період роботи з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року до страхового стажу та періоди роботи з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року, з 09 серпня 1993 року по 25 квітня 1996 року, з 13 січня 1997 року по 24 вересня 1997 року до пільгового стажу.

Записом № 29 трудової книжки встановлено, що 18 листопада 2002 року позивача прийнято до Державного відкритого акціонерного товариства шахта «Північна» ГКХ «Макіїввугілля» гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем у шахті; записом № 30 25 грудня 2002 року позивача переведено прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті; записом № 31 11 квітня 2010 року звільнено за власним бажанням.

Вказані записи охоплюють спірний період роботи з 01 січня 2005 року по 31 травня 2005 року.

Інформація щодо цього періоду роботи, зазначена в трудовій книжці, кореспондується з інформацією, зазначеною в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5) на ОСОБА_1 . Спірний період роботи визначений як пільговий відповідно до коду ЗП3014А1 (працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах […]).

Оскаржуване рішення не містить обґрунтувань незарахування лише частини періоду роботи до пільгового стажу, але із індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма - ОК-5) суд вбачає, що в цей роботодавцем не сплачено страхові внески за позивача.

Оцінюючи правомірність/протиправність відмови у зарахуванні вищезазначеного періоду, суд виходить з наступного.

Абзацом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою, десятою, абзацом 1 частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, […], здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески;

якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом;

страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

З урахуванням наведених норм суд дійшов висновку, що позивач не несе відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 01 січня 2005 року по 31 травня 2005 року (більш того, що до страхового стажу цей період зараховано позивачем).

При аналізі та застосуванні наведених норм права, судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17.

Доводи відповідача про те, що відсутність обґрунтування в спірному рішенні щодо відмови в зарахуванні деяких періодів роботи свідчить про відсутність спору, суд вважає помилковими, оскільки матеріалами справи підтверджується незарахування спірних періодів, що безпосередньо впливає на право особи на призначення пенсії, а окреслені відповідачем обставини, навпаки, свідчать про невідповідність оскаржуваного рішення критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що вимога про скасування оскаржуваного рішення підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16 червня 2021 року № 20 про відмову в призначенні пільгової пенсії позивачеві.

Похідні вимоги на підставі статті 9 КАС України підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 10 червня 2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів навчання з 20 серпня 1987 року по 28 грудня 1989 року, з 25 липня 1992 року по 26 червня 1993 року, періоду роботи з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року;

до пільгового стажу періодів роботи з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року, з 09 серпня 1993 року по 25 квітня 1996 року, з 13 січня 1997 року по 24 вересня 1997 року, з 01 січня 2005 року по 31 травня 2005 року.

В іншій частині позову слід відмовити. Вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області також задоволенню не підлягають.

Відповідно до речення 1 частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це сума судового збору покладається на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16 червня 2021 року № 20 про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 10 червня 2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів навчання з 20 серпня 1987 року по 28 грудня 1989 року, з 25 липня 1992 року по 26 червня 1993 року, періоду роботи з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року;

до пільгового стажу періодів роботи з 22 січня 1990 року по 13 червня 1990 року, з 09 серпня 1993 року по 25 квітня 1996 року, з 13 січня 1997 року по 24 вересня 1997 року, з 01 січня 2005 року по 31 травня 2005 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 січня 2022 року.

Суддя Ю.М. Льговська