Справа № 380/12603/20
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/12603/20 пров. № А/857/20533/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Затолочного В.С., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року (суддя Мричко Н.І., повне судове рішення складено 27 вересня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №380/12603/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсії №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №6 від 27.10.2020 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з дня звернення із заявою від 21.10.2020, зарахувавши до стажу державної служби період перебування на посадах голови та секретаря Володимирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області з 05.07.2001 по 21.10.2020. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 10.09.2021 звернулося до суду першої інстанції з заявою про роз`яснення судового рішення. Заява мотивована тим, що у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 зазначено довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за № 218, №219 від 21.10.2020, проте у матеріалах пенсійної справи наявні довідки за № 318, № 319 від 21.10.2020.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у задоволенні заяви представника відповідача про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, її оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу, а заяву про роз`яснення судового рішення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 зазначено довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за № 218, №219 від 21.10.2020, однак у матеріалах пенсійної справи наявні довідки за № 318, № 319 від 21.10.2020. Вказана обставина унеможливлює виконання рішення суду, у зв`язку чим таке судове рішення потребує роз`яснення.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у відповідача у пенсійній справі позивача інших документів (зокрема довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за іншими номерами) ніж у матеріалах судової справи не є підставою для роз`яснення рішення суду, оскільки не свідчить про його неясність.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Виходячи із системного тлумачення даної норми, роз`яснено може бути рішення чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Суд може роз`яснити незрозуміле судове рішення лише тоді, коли за таким роз`ясненням із заявою звертається особа, яка брала участь у справі або державний виконавець, яким воно є незрозумілим.

Отже, єдиною правовою підставою для роз`яснення судом ухваленого ним рішення є його незрозумілість, тобто наявність певних якісних недоліків, які викликають складнощі при його виконанні та застосуванні; роз`яснення судового рішення може бути здійснено судом виключно в межах позовних вимог, що розглядалися при його ухваленні, та без зміни його змісту та суті.

У пункті 19 Постанови «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз`яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Така позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 05.04.2018 (справа №826/5824/15).

Верховний Суд в ухвалі від 01.02.2018 (справа № 591/3321/17) зазначив, що незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність у відповідача у пенсійній справі позивача інших документів (зокрема довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за іншими номерами) ніж у матеріалах судової справи не є підставою для роз`яснення рішення суду, оскільки не свідчить про його неясність.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що резолютивна частина рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №380/12603/20 є чіткою та зрозумілою, й така не містить покликання на довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Питання щодо невірного зазначення судом першої інстанції в описовій та мотивувальній частинах рішення суду номерів довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця може бути вирішено в порядку ст. 253 КАС України.

Таким чином, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення судового рішення у справі №380/12603/20.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржувану ухвалу суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього судового рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на ухвалу суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі №380/12603/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. С. Затолочний
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 02 лютого 2022 року

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду