Справа № 200/867/22
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

19 січня 2022 року Справа №200/867/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Молочна І.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

17.01.2022 ОСОБА_1 , позивач, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області:

- визнати протиправними дії Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, які полягають у залишенні без задоволення заяви ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 06.10.2021 за вх. № 2912/01-25 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим №:02:000:0165 та передачу цієї земельної ділянки у його власність;

- визнати протиправними і скасувати рішення Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області від 24.11.2021 № 8/13-400 в частині включення земельної ділянки із кадастровим №:02:000:0165 до Переліку земельних ділянок комунальної власності для підготовки Лотів для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі електронного аукціону;

- зобов`язати Соледарську міську раду Бахмутського району Донецької області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки із кадастровим №:02:000:0165 та надати цю земельну ділянку у його власність на підставі заяви від 06.10.2021 за вх. № 2912/01-25 та поданого проекту землеустрою, виконаного ТОВ «Інвестгеопроект» (сергифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_2 ).

17.01.2022 позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- заборонити Соледарській міській раді Бахмутського району Донецької області вчиняти дії щодо продажу права оренди на земельну ділянку із кадастровим №:02:000:0165 на земельних торгах у формі електронного аукціону, в тому числі здійснювати реєстрацію оренди цієї земельної ділянки до набрання рішенням суду законної сили у даній справі.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що рішенням Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області від 24.11.2021 р. № 8/13-400 земельна ділянка із кадастровим №:02:000:0165, яку просить надати безоплатно у власність позивач, включена до Переліку земельних ділянок комунальної власності для підготовки Лотів для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі електронного аукціону.

Заявник наголошує, що вказане рішення було прийнято відповідачем після подання 06.10.2021 позивачем заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Також вважає, що отримання позивачем безоплатно у власність земельної ділянки із кадастровим №:02:000:0165 в майбутньому може бути неможливим у зв`язку із підготовкою відповідачем лотів для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі електронного аукціону, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за результатами розгляду даного позову.

Будь-які докази в обґрунтування заяви про забезпечення позову у даній справі позивачем не надано.

Питання про відкриття провадження у справі судом не вирішувалось.

Вирішуючи по суті заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до положень частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

У даному випадку, заявником не вказано обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить поновлення порушених його прав та спричинить подальше звернення до суду.

Отже, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою, відтак обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення адміністративного позову, суддею не встановлено, станом на час розгляду вказаної заяви, наявності доказів існування перелічених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Суд також враховує співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження необхідності застосування положень статей 150, 151 КАС України у даній справі.

В порядку частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №140/8457/20.

Наведені в заяві про забезпечення позову доводи та аргументи не свідчать про наявність очевидних ознак протиправності спірного в цій справі рішення.

Суд вважає, що такі доводи та аргументи позивача повинні бути перевірені судом під час розгляду зазначеної адміністративної справи по суті.

Відтак, за наведених обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 156, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.С. Молочна