Справа № 200/16907/21
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Справа№200/16907/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування відповідної пільги для позивача, який працював в умовах Крайньої Півночі у період з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року, зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи в умовах Крайньої Півночі з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року із урахуванням стажу для пенсії зарахувати за 1,5 роки, стягнення з відповідача не донараховані та невиплачені пенсійні виплати, починаючи з лютого 2018 року.

Ухвалою від 2 грудня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі № 200/16907/21.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до листа № 15391-14786/Г-15/8-0500/21 від 18 жовтня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області позивача повідомлено про те, що період роботи з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року на підприємстві в районах Крайньої Півночі враховано календарно, без пільгового стажу з коефіцієнтом 1,5, оскільки в матеріалах пенсійної справи відсутні будь-які документи, які підтверджують укладання трудових договорів, тобто надана позивачем трудова книжка та довідка, де зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі для користування пільгами, передбаченими вищевказаними нормативно-правовими актами безпідставно не прийнято до уваги.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що при визначенні права на пільгове обчислення стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняним до районів Крайньої Півночі необхідно керуватися Указами від 10.02.1960 і 26.09.1967, якими визначена умова: укладення працівниками трудових договорів про роботу в цих районах. Іншого вищеназваними Указами в частині пільгового числення стажу не передбачено. Таким чином, при призначенні пенсії за віком періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року враховані в страховий стаж та обчислені календарно, оскільки в записах трудовій книжці відмітки про укладення трудових договорів відсутні. В наданій довідці факт укладення трудових договорів в період роботи в районах Крайньої Півночі так само не підтверджений. Пенсія обчислена відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 9 лютого 2002 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Позивач є пенсіонером за віком відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року при нарахуванні та виплаті пенсії з коефіцієнтом 1,5, якщо не враховується, то з якої причини, поновити порушені права та нарахувати відповідну заборгованість.

18 жовтня 2021 року за вихідним № 15391-14786/Г-15/8-0500/21 відповідач направив до позивача відповідь на звернення, в якому зазначив, що періоди роботи з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року на підприємстві розташованому в районах Крайньої Півночі, і місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі враховано календарно, оскільки в матеріалах пенсійної справи відсутні будь-які документи, які підтверджують укладення трудових договорів. В наданій позивачем при призначенні пенсії довідці про роботу факт укладення трудового договору в період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі так само не підтверджений. Пенсія розраховується при страховому стажі 45 років 03 місяці 19 днів. Коефіцієнт страхового стажу складає 0,45250.

Судом також встановлено, як вбачається з трудової книжки позивача від 17 липня 1975 року, що позивач 1 грудня 1981 року прийнято на посаду шофера 2 класу на всі марки автомашин с. Серебряний Бор Якутської Республіки Крайньої Півночі, де позивач працював безперервно до 26 вересня 1986 року.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для зарахування періодів роботи позивача з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року до стажу роботи в районах Крайньої Півночі, який дає право на отримання пенсії за віком внаслідок відсутності у позивача укладених строкових договорів, та за наявністю трудової книжки, довідок.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Нормами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-XV) період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Як встановлено судом раніше, факт роботи позивача у спірні періоди в районах Крайньої півночі підтверджується трудовою книжкою позивача та відповідними довідками, про які суд зазначав вище.

За таких обставин, враховуючи надану судом правову оцінку спірних правовідносин, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо неврахування при призначені/перерахунку пенсії стажу роботи позивача за періоди з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року в районах Крайньої півночі з підстав не надання позивачем трудових угод про роботу на Крайньої півночі є неправомірними, отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 590/871/17 провадження № К/9901/66/1.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок виплату пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи в умовах Крайньої Півночі з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року із розрахунку 1 рік роботи при нарахуванні стажу пенсії зарахувати за 1,5 роки, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З аналізу норм статей 5, 245 КАС України вбачається, що захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов`язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов`язання вчинити певні дії.

Проте, суд зазначає, що вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із розрахунку 1 рік роботи при нарахуванні стажу пенсії зарахувати за 1,5 роки не підлягає задоволенню, оскільки суд зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи в умовах Крайньої Півночі з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року, що є достатнім поновленням порушеного права. У відповідача під час здійснення зарахування до пільгового стажу відповідного періоду роботи в умовах Крайньої Півночі виникне обов`язок здійснити відповідний розрахунок.

Позовна вимога щодо стягнення не донараховані та невиплачені пенсійні виплати, починаючи з лютого 2018 року, задоволенню не підлягає з тих підстав, що вона є тотожною вимозі про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Частиною 8 статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача. Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) щодо неврахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) при призначені пенсії стажу роботи за періоди з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року в районах Крайньої півночі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) з 8 лютого 2018 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), зарахувавши до стажу роботи період з 1 грудня 1981 року по 26 вересня 1986 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) 00 копійок на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 20 січня 2022 року. Повне судове рішення складено 20 січня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар