Справа № 344/15540/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 344/15540/21 пров. № А/857/22016/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Затолочного В. С., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року у справі № 344/15540/21 (головуючий суддя Татарінова О.А., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в якому просив скасувати постанову серії 1АВ №02249138 від 28.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що як вбачається з оскаржуваної постанови серії № 1АВ № 02249138 від 28.08.2021 року інспектора Департаменту патрульної поліції Грицишин М.Я. його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, внаслідок перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів на 57 км/год за адресою М06 Киів-Чоп 66+250.

При цьому, в наведеній постанові не вказано ні населеного пункту позначеного відповідними розпізнавальними дорожніми знаками обмеження швидкості (5.45, 5.46. 5.47. 5.48), ні конкретного порушеного пункту Правил дорожнього руху загального чи спеціального обмеження швидкості, який тягне відповідальність згідно п. 12.9(б) Правил. Не вбачається цього і зі скріншоту автоматичної фіксації транспортного засобу.

У відзиві на позов відповідач посилаючись на географічні координати автодороги, відображеної в постанові, М06 Київ- Чоп 66+250 вказує, що ця ділянка дороги проходить через населений пункт Небелиця, межі якого позначені дорожніми знаками 5.47 та 5.48, на якій допускається максимально визначена швидкість не більше 110 км/год., згідно з підп. «г» пункту 12.6 ПДР.

При цьому апелянт зазначає, що згідно з п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4,12,5. 12,6 та 12.7. на ділянці дороги, де встановлено відповідні дорожні знаки або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з підп. «ґ» п.12.6 Правил, на порушення якого відповідач вказує у відзиві, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:

ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільних дорогах позначених дорожнім знаком - не більше 130 км., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

В п.8.4 ПДР визначено, що дорожні знаки поділяються на групи, зокрема: інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних б`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Зокрема, знак 5.47 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. 5.48 «Кінець населеного пункту».

Тоді як надані відповідачем докази, зокрема, фотодокази електронної постанови, роздруківка з лазерного вимірювача швидкості руху Каскад 040-1219 та оптичний диск з відеоматеріалами, не містять жодних фіксуючих даних проїзду автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 через населений пункт Небелиця, як і наявності встановлених на відповідному відрізку дороги інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.47 «Початок населеного пункту» та 5.48 «Кінець населеного пункту».

На відеоматеріалах, в тому числі, на скріншоті відеофіксації, фіксується тільки встановлене та дозволена швидкість руху транспортного засобу на відрізку автодороги М06 Киів-Чоп 66+250 без будь якої адреси чи назви населеного пункту та без встановлених там дорожніх обмежувальних дорожніх знаків.

Також, наданий до відзиву фотознімок географічних координат роздрукований із загальнодоступної карти не містить даних ні населеного пункту, ні його меж, ні розташованих там дорожніх знаків, зокрема, 5.47, 5.48, чи руху автомобіля, до того ж така роздруківка із загальнодоступної карти не є офіційним документом, тому не є належним доказом в розумінні ст.73 КАС України.

Відтак, за цими доказами не є можливим встановити чи мало місце в даному випадку порушення п.п.8.1,8.4,12.6, 12.9(б) Правил дорожнього руху.

Окрім цього апелянт зазначає, що згідно з ч.2 статті 40 ЗУ «Про Національну поліцію», інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксація порушень

Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів.

Тобто контроль швидкості руху транспортних засобів може здійснюватися лише в місцях, які позначені відповідним знаком відеофіксації в місці встановлення дорожнього знаку « 5.70».

Тоді як ні з оскаржуваної постанови, ні з долучених відповідачем доказів не вбачається, що ділянка дороги, де відбувалася фіксація швидкості руху автомобіля позивача, обладнана дорожнім знаком « 5.70», за наявності якого допускається монтування чи розміщення автоматичної відео-фотофіксації порушення правил дорожнього руху.

Посилання у відзиві відповідача на публікацію адрес камер фото-відеофіксації на офіційній веб-сторінці МВС України не може бути взятим до уваги, оскільки суперечить вимогам ч.2 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» та ПДР.

Таку правову позицію викладено Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 166/224/20 у постанові від 25.06.2020.

Відеозапис підпадає під ознаки електронного доказу за змістом ст.99 КАС України, тому має відповідати вимогам електронного доказу.

Відповідачем не надано суду носій на який безпосередньо здійснено запис руху автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 , що вважається оригіналом електронного доказу в розумінні ст.99 КАС України, а додані копії відеозапису та фотознімку з приладу «Каскад» не містять засвідчення електронним цифровим підписом.

В оскаржуваному рішенні суд акцентував увагу виключно на технічний характеристиці приладу «Каскад 040-1219», вважаючи його належним засобом фіксації адмінправопорушення у сфері дорожнього руху та помилково вважав оглянуті фотознімки та відеозапис за результатами автофіксації цим приладом оригіналами електронного доказу, що не узгоджується з ст.99 КАС України.

При цьому суд необгрунтовано відмовив у витребуванні носія технічного засобу «Каскад 040-1219», на який безпосередньо здійснювався запис руху транспортного засобу позивача чи його носій даних.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.08.2021 року інспектором ДПП Грицишин М.Я. винесено постанову серії 1АВ №02249138 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, з якої вбачається, що 28.08.2021 року о 19 год. 37 хв. за адресою: М06 Київ-Чоп 66+250 зафіксовано транспортний засіб Mercedes-Bens S300 номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 57 км/год, чим порушила п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України та була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

З постанови вбачається, що порушення зафіксоване в автоматичному режимі технічним засобом «Каскад 040-1219», номер свідоцтва про повірку транспортного засобу та термін його дії №22-01/22001 до 12.05.2022.

До постанови долучено фотознімок транспортного засобу Mercedes-Bens S300 номерний знак НОМЕР_1 , а також посиланням на веб-сайт в інтернеті із зазначенням ідентифікатору доступу, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі.

Постановляючи рішення суд першої інстанції правильно зазначив, що пунктом 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.6 ПДР передбачено, що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: а) автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год.; б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год; в) вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, та мопедам, - не більше 60 км/год; г) автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год; ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Відповідно до пункту 33.5 Інформаційно-вказівні знаки ПДР України, знак « 5.1» позначає дорогу, на якій діють особливі умови дорожнього руху, передбачені розділом 27 цих Правил «Рух по автомагістралях і дорогах для автомобілів».

Пунктом 8.1 визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Разом із цим, пунктом 12.9 «б» ПДР встановлено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил. Тобто цей пункт містить серед переліку 12.6 ґ, який встановлює те, що на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою дозволена швидкість руху не більше 110 км/год. А швидкість руху транспортних засобів в 130 км/год дозволяється виключно на автомобільній дорозі, що позначена пунктом 5.1, що також визначено пунктом 12.6 «ґ» ПДР.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог судом першої інстанції правильно враховано, що згідно з частиною 4 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі встановлюються статтями 279-1 - 279-4 КУпАП.

Відповідно статтею 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Судом зґясовано, що станом на дату вчинення правопорушення 28.08.2021 власником автомобіля Mercedes-Bens S300 номерний знак НОМЕР_1 , був позивач ОСОБА_1 , тому суд першої інстанції правильно вважав, що відповідно до ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Крім того колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на те, що з оскаржуваної постанови не вбачається, що ділянка дороги, де відбулася фіксація швидкості руху його автомобіля, обладнана дорожнім знаком « 5.70» лише за наявності якого можливе монтування чи розміщення автоматичної відео-фіксації порушення правил дорожнього руху, не підтверджуються належними та допустимими доказами, оскільки це спростовуються матеріалами справи, а саме метаданими вказаними у постанові, відповідно до яких місцем вчинення правопорушення є автодорога М06 Київ - Чоп 66 км + 250 м, що відповідає географічним координатам GPS - Е 29.607616926 № 50.412136102. Максимально дозволена швидкість руху на 66 км+250 м МО6 Київ-Чоп становить виключно 110 км/год.

Також судом першої інстанції при розгляді справи правильно враховано, що на виконання Додатка 2 Державної програми підвищення рівня безпеки дорожнього руху в Україні на період до 2020 року, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 435 (із змінами) (далі Програма) від виконавця Програми Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС) Державним агентством інфраструктурних проектів здійснено придбання технічних засобів (комплексів автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху) для автомобільних доріг загального користування державного значення.

Відповідно до пункту 21 Переліку засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, введеного в дію Постановою Кабінету Міністрів України №94 від 13.01.2016, дистанційні вимірювачі швидкості руху транспортних засобів віднесені до засобів вимірювальної техніки на які поширюється дія Технічного регламенту. Тобто вказані пристрої повинні проходити процедуру оцінки відповідності (перевірку типу) та отримати сертифікат перевірки типу.

Враховуючи вимоги ДСТУ щодо стаціонарних приладів контролю вимірювання швидкості з функціями фото/відеофіксації подій з ознаками порушень ПДР, Комплекс КАСКАД вимірює швидкість основним та контрольними каналами і передає результати вимірів, у складі інформаційних файлів, по обом каналам до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Отримання автоматизованою системою обробки даних інформаційних файлів та метаданих від Комплексу «КАСКАД» було протестоване.

Згідно матеріалів справи, правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу «Каскад 040-1219», з фотознімків з якого вбачається, що автомобілем Mercedes-Bens S300 номерний знак НОМЕР_1 допущено перевищення швидкості руху на 57 км/год. Дані фотознімки також містять дату та адресу допущеного правопорушення.

Також у матеріалах справи наявна копія експертного висновку від 02.04.2020 №1100, сертифікату перевірки типу від 04.06.2019 № UA.TR.001 5-19 Rev.1, сертифікату відповідності від 09.10.2020 № UA.TR.001 22 014-20 відповідності комплексу автоматичної фото/відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД» Державного підприємства Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, згідно якого комплекс фото/відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД» відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД». Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації.

Комплекси автоматичної фото/відео фіксації порушень правил дорожнього руху «КАСКАД», як складова частина Системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, пройшли необхідні тестування та мають дозвільні документи на їх використання.

Комплекс фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» отримав сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 5-19 Rev.1, що дійсний в період з 14 січня 2019 року по 14 січня 2029 року та внесений до Реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки.

Суд першої інстанції підставно вважав, що комплекс автоматичної фото- та відеофіксації порушень правил дорожнього руху «Каскад» із заводським номером 040-1219, який зазначено в оскаржувані позивачем постанові, як складова частина Системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, пройшов необхідні тестування та має дозвільні документи на його використання, оскільки у матеріалах справи наявні копія сертифікату перевірки типу № UA.TR.001 5-19 Rev. комплексу автоматичної фото/відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД» Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», який підтверджує відповідність типу засобу вимірювальної техніки вимогам Технічного регламенту та копія сертифікату відповідності типу № UA.TR.001 5-19 Rev.1 комплексу автоматичної фото/відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД» Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», згідно якого встановлено, що комплекс автоматичної фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД» із заводським номером 040-1219 відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту.

Крім того колегія судів зазначає, що відповідно до ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, судом оглядався оригінал електронного доказу фотознімків та відеозапису, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу «Каскад 040-1219», які збережені в електронній формі на сайті https://bdr.mvs.gov.ua., а отже твердження апелянта про те, що правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами в частині електронних доказів не заслуговують на увагу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вчинення позивачем порушення пункту 12.9 (б) ПДР підтверджено належними і допустимими доказами, а постанова серії 1АВ №02249138 від 28.08.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 1700 грн. є законною, винесена правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 286, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року у справі № 344/15540/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. С. Затолочний
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 08.02.2022