Справа № 120/18771/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 лютого 2022 р. Справа № 120/18771/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

20.12.2021 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач).

У позовній заяві позивач просить визнати протиправною відмову у списанні боргу із єдиного соціального внеску та зобов`язати відповідача прийняти рішення про списання недоїмки, штрафу та пені на підставі п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 15.12.2020 звернувся до відповідача із заявою про списання боргу (недоїмки) із єдиного внеску несплаченого станом на 1 грудня 2020 року, а також штрафних санкцій та пені, нарахованих на ці суми недоїмки за період з 01.01.2017 до 01.12.2020 у відповідності до п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Також у заяві повідомлено про відсутність за вказаний період отриманого доходу (прибутку) від діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб.

У зв`язку із відсутністю відповіді на заяву від 15.12.2020 позивач 01.06.2021 повторно звернувся до відповідача із клопотанням про надання відповіді на заяву та списання заборгованість за період з 01.01.2017 до 01.12.2020.

Листом відповідача від 17.06.2021 № 16986/6/02-32-13-03-10 позивача повідомлено, що на підставі Акта про результати камеральної перевірки від 27.01.2021 № 689/02-32-24-04/ НОМЕР_1 відмовлено у списанні несплачених сум недоїмки, штрафу та пені, оскільки встановлено наявність доходу від діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб у сумі 22224,20 грн. за 1-3 квартали 2019 року.

Позивач вважає відмову у списанні несплачених сум недоїмки, штрафу та пені № 1025/6/01.02.21 протиправною. Тому з метою захисту своїх прав звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 28.12.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання на 20.01.2022.

Також витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області належним чином засвідчених копій заяви ОСОБА_1 про списання недоїмки від 15.12.2020 із додатками до неї та відмову у списанні несплачених сум недоїмки, штрафу та пені № 1025/6/01.02.21 із документами, що стали підставою для прийняття такого рішення.

18.01.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що згідно реєстраційних і облікових даних, ОСОБА_1 у період з 11.03.2003 по 14.12.2020 перебував на загальній системі оподаткування.

Станом на 10.01.2022 згідно даних ІКП 71040000 ОСОБА_1 нараховано єдиний соціальний внесок: 8448 грн. - 2017 рік; за 1 квартал 2018 рік - 2457,18 грн, термін сплати 19.04.2018; за 2 квартал 2018 рік - 2457,18 грн, термін сплати 19.07.2018; за 3 квартал 2018 рік - 2457,18 грн, термін сплати 19.10.2018; за 4 квартал 2018 рік - 2457,18 грн, термін сплати 21.01.2019; за 1 квартал 2019 рік - 2754,18 грн, термін сплати 19.04.2019; за 2 квартал 2019 рік - 2754,18 грн, термін сплати 19.07.2019; за 3 квартал 2019 рік - 2754,18 грн, термін сплати 21.10.2019; за 4 квартал 2019 рік - 2754,18 грн, термін сплати 20.01.2020; за 1 квартал 2020 рік - 2078,12 грн, термін сплати 21.04.2020; за 2 квартал 2020 рік - 1039,06 грн, термін сплати 20.07.2020; за 3 квартал 2020 рік - 3178,18 грн, термін сплати 19.10.2020; за 4 квартал 2020 рік - 2200,00 грн, термін сплати 19.01.2021.

21.12.2020 на адресу ГУ ДПС у Вінницькій області надійшла заява позивача про списання боргу, штрафу та пенсі по єдиному внеску.

На підставі вказаної заяви проведено камеральну перевірку отриманої звітності на відповідність критеріям встановлених п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідач вказав, що під час перевірки було отримано відомості з ДРФО - платників податків ДФС України про суму виплачених доходів, відповідно до яких позивачем отримано дохід за ознакою «157 - Дохід виплачений самозайнятій особі» за 1-3 квартал 2019 року в сумі 22224,00 грн. виплачений ТОВ «Він-Скіф», ТОВ «Аск-Мет», ТОВ «Юг-Профіль», ТОВ «Стан-М», ТОВ «В-Гепард».

У результаті перевірки складено Акт про результати камеральної перевірки від 27.01.2021 № 689/02-32-24-04/НОМЕР_1 яким встановлено отримання позивачем доходу від діяльності фізичної особи - підприємця за 1-3 квартал 2019 року.

На підставі встановлених обставин, відповідач вважає, що позивачем не дотримано обов`язкових умов для списання недоїмки, що передбачені пунктом 9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464-VI від 08.07.2010.

20.01.2022 позивач у судове засідання не прибув. За результатом вирішення процесуального питання щодо можливості продовження розгляду справи, судом на підставі норм ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України постановлено усну ухвалу про продовження розгляду справи за відсутності позивача.

Після заслуховування пояснень відповідача, судом постановлено усну ухвалу якою запропоновано позивачу надати інформацію про підстави нарахування та виплати йому доходу ТОВ «Він-Скіф», ТОВ «Аск-Мет», ТОВ «Юг-Профіль», ТОВ «Стан-М», ТОВ «В-Гепард» та оголошено перерву у судовому засіданні до 08.02.2022.

01.02.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вважає твердження викладені у відзиві необґрунтованими.

Обґрунтовуючи відповідь на відзив позивача зазначає, що у період з 01.01.2017 по 14.12.2020 дохід (прибуток) від підприємницької діяльності не отримував.

Позивач вказав, що кошти в розмірі 22224,00 грн. отримані ним від ТОВ «Він-Скіф», ТОВ «Аск-Мет», ТОВ «Юг-Профіль», ТОВ «Стан-М», ТОВ «В-Гепард», як відшкодування понесених витрат за підготовку документів, замовлення та отримання консультацій в спеціалістів, оскільки потреба в його послугах у вказаних юридичних осіб відпала.

07.02.2022 на адресу суду надійшло клопотання ГУ ДПС у Вінницькій області про відкладення розгляду справи із 08.02.2022 на іншу дату у зв`язку із перебуванням представника на лікарняному.

Сторони у судове засідання призначене на 08.02.2022 не прибули, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися у порядку встановленому процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 205 КАС України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, беручи до уваги, що представник відповідача разом із клопотанням про відкладення розгляду справи не подав доказів, що обґрунтовують наведені у ньому аргументи, причина неприбуття до суду не може вважатися поважною та не є перешкодою для продовження розгляду справи.

Що стосується позивача, то ним не подано заяв чи клопотань, які б підтверджували існування передбачених ч. 2 ст. 205 КАС України підстав для відкладення розгляду справи, а тому його неприбуття у судове засідання теж не вважається перешкодою для продовження розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази та аргументи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 08.10.2004 був зареєстрований як фізична особа-підприємець. КВЕД виду діяльності 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування (основний); 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.10 Діяльність у сфері права. Станом на 14.12.2020 перебуває в стані - припинено.

Сторонами не заперечується, що у період з 11.03.2003 по 14.12.2020 ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування.

15.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про списання боргу (недоїмки) із єдиного внеску несплаченого станом на 1 грудня 2020 року, а також штрафних санкцій та пені, нарахованих на ці суми недоїмки за період з 01.01.2017 до 01.12.2020 у відповідності до п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Також у заяві повідомлено про відсутність за вказаний період отриманого доходу (прибутку) від діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб (а.с.6).

На підставі заяви від 15.12.2020 відповідачем проведено камеральну перевірку отриманої звітності на відповідність критеріям встановлених п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За результатами такої перевірки складено Акт від 27.01.2021 № 689/02-32-24-04/ НОМЕР_1 , яким на підставі відомостей з ДРФО - платників податків ДФС України про суму виплачених доходів, встановлено отримання ОСОБА_1 доходу за ознакою « 157 - дохід виплачений самозайнятій особі» за 1-3 квартал 2019 року в сумі 22224,00 грн. виплачений ТОВ «Він-Скіф», ТОВ «Аск-Мет», ТОВ «Юг-Профіль», ТОВ «Стан-М», ТОВ «В-Гепард» (а.с.35-36).

01.02.2021 на підставі Акта перевірки від 27.01.2021 № 689/02-32-24-04/НОМЕР_1 відповідачем прийнято рішення № 1025/6/01.02.21 про відмову у списанні боргу, штрафу та пенсі по єдиному внеску за період з 01.01.2017 по 14.12.2020, у зв`язку із невідповідністю критеріям встановлених п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (а.с.11-12).

Позивач вважає відмову у списанні несплачених сум недоїмки, штрафу та пені № 1025/6/01.02.21 протиправною, оскільки на його думку кошти в розмірі 22224,00 грн., які отримані ним від ТОВ «Він-Скіф», ТОВ «Аск-Мет», ТОВ «Юг-Профіль», ТОВ «Стан-М», ТОВ «В-Гепард», не можуть вважатися доходом (прибутком) адже сплачені йому з метою відшкодування компенсації витрат підприємницької діяльності понесених при підготовці документів, замовлення та отримання консультацій в спеціалістів у взаємовідносинах із вказаними юридичними особами. Тому з метою захисту своїх прав звернувся до суду із цим позовом.

Відтак ключовими у цьому спорі є питання правомірності відмови відповідача у списанні суми недоїмки, штрафу та пені зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку віднесення коштів в сумі 22224,00 грн. до доходу отриманого внаслідок підприємницької діяльності.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

13.05.2020 Верховною Радою України прийнято Закон України № 592-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" (далі - Закон України № 592-ІХ від 13.05.2020).

З пояснювальної записки до проекту Закону України № 592-ІХ від 13.05.2020 слідує, що його прийняття обумовлено, зокрема, тим, що встановлення обов`язку сплати єдиного соціального внеску без отримання доходу (прибутку) не відповідає легальній меті державного регулювання цього виду відносин та є непослідовним у контексті самого Закону, який визначає об`єктом нарахування єдиного соціального внеску саме отриманий дохід.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України № 592-ІХ від 13.05.2020 цей Закон набирає чинності з 01.01.2021 року, крім пункту 5 розділу I цього Закону, що набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Днем опублікування Закону України № 592-ІХ від 13.05.2020 є 02.06.2020, а тому з 03.06.2020 набрав чинності пункт 5 розділу І Закону України № 592-ІХ від 13.05.2020, відповідно до положень якого розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464-VI від 08.07.2010 доповнено пунктом 9-15.

Відповідно до пункту 9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI, підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:

а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;

б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Судом безспірно встановлено, що з метою реалізації права на списання боргу із сплати єдиного внеску (недоїмки, штрафу та пені) позивачем подана заява № б/н від 15.12.2020 (а.с.6).

На підставі заяви від 15.12.2020 відповідачем проведено камеральну перевірку отриманої звітності на відповідність критеріям встановлених п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За результатами такої перевірки складено Акт від 27.01.2021 № 689/02-32-24-04/НОМЕР_1, яким на підставі відомостей з ДРФО - платників податків ДФС України про суму виплачених доходів, встановлено отримання ОСОБА_1 доходу за ознакою « 157 - дохід виплачений самозайнятій особі» за 1-3 квартал 2019 року в сумі 22224,00 грн. Джерелом доходу вказано ТОВ «Він-Скіф», ТОВ «Аск-Мет», ТОВ «Юг-Профіль», ТОВ «Стан-М», ТОВ «В-Гепард». Це стало підставою для визнання позивача таким, що не відповідає встановленим пунктом 9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI критеріям для списання недоїмки, штрафу та пені із ЄСВ (а.с.35-36).

Як передбачено пунктом 9-15 розділу VІІІ Закону № 2464-VI, податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року;

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

01.02.2021 на підставі Акта перевірки від 7.01.2021 № 689/02-32-24-04/НОМЕР_1 відповідачем прийнято рішення № 1025/6/01.02.21 про відмову у списанні боргу, штрафу та пенсі по єдиному внеску за період з 01.01.2017 по 14.12.2020, у зв`язку із невідповідністю критеріям встановлених п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (а.с.11-12).

Позивач, у свою чергу, не заперечує того, що кошти в сумі 22224,00 грн. йому виплачено ТОВ «Він-Скіф», ТОВ «Аск-Мет», ТОВ «Юг-Профіль», ТОВ «Стан-М», ТОВ «В-Гепард», які були його контрагентами під час здійснення підприємницької діяльності. Однак наголошує, що у період із 2017 - 2020 роки активно підприємницькою діяльністю не займався, а податковим органом при обчисленні сум прибутку не враховано його витрати підприємницької діяльності та залишено поза увагою, що вищезазначені кошти ним було отримано як відшкодування понесених витрат за підготовку документів, замовлення та отримання консультацій в спеціалістів, оскільки потреба в його послугах у вказаних вище юридичних осіб відпала. Тому, ОСОБА_1 вважає, що такий дохід був неправомірно віднесений до доходу від здійснення підприємницької діяльності.

Аналізуючи на предмет правомірності висновок відповідача про отримання позивачем за 1-3 квартал 2019 року коштів в сумі 22224,00 грн., як доходу від здійснення підприємницької діяльності суд бере до уваги наступне.

Перш за все суд враховує, що у нормах пункту 9-15 розділу VІІІ Закону № 2464-VI, які унормовують умови списання недоїмки (штрафу, пені) із єдиного внеску, поняття доходу (прибутку) ототожнюються та вживаються одночасно.

Тому, виходячи із мети прийняття Закону № 2464-VI, обов`язковою умовою для списання сум недоїмки, штрафу та пені є неотримання платником ЄСВ не лише чистого оподаткованого доходу у розумінні норм податкового законодавства України як різниці між загальним оподатковуваним доходом та документально підтвердженими витратами господарської діяльності, а неодержання платником за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року будь яких коштів у межах підприємницької діяльності.

В іншому випадку, підлягали б списанню усі суми недоїмки, штрафу та пені платників ЄСВ у випадку, якщо б їхня підприємницька діяльність у період із 2017 - 2020 роки із тих чи інших причин не приносила б для них бажаного економічного ефекту (чистого оподаткованого доходу).

Із долучених до матеріалів справи відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів встановлено, що позивач як суб`єкт підприємницької діяльності мав взаємовідносини з іншими суб`єктами господарювання (ТОВ «Він-Скіф», ТОВ «Аск-Мет», ТОВ «Юг-Профіль», ТОВ «Стан-М», ТОВ «В-Гепард»), за що останніми було нараховано та сплачено ОСОБА_1 дохід за ознакою « 157 - дохід виплачений самозайнятій особі» за 1-3 квартал 2019 року в сумі 22224,00 грн (а.с.39-40).

Відтак, суд критично оцінює твердження позивача про те, що він у період з 2017 по 2020 роки не здійснював підприємницької діяльності та доходу не отримував, оскільки у відповіді на відзив він визнає факт взаємовідносин (надання послуг та підготовки до їх надання) при здійсненні підприємницької діяльності із ТОВ «Він-Скіф», ТОВ «Аск-Мет», ТОВ «Юг-Профіль», ТОВ «Стан-М», ТОВ «В-Гепард», а отримання позивачем доходу (прибутку) джерелом виплати якого є зазначені юридичні особи, підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів.

Таким чином, враховуючи надані відповідачем докази отримання позивачем доходу (прибутку) за 1-3 квартал 2019 року, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено у задоволенні заяви позивача про списання сум недоїмки, штрафу та пені, оскільки за таких обставин позивач не відповідає встановленим пунктом 9-15 розділу VІІІ Закону № 2464-VI умовам для списання сум недоїмки, штрафу та пені із ЄСВ.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість аргументів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази надані позивачем, суд дійшов висновку, що рішення відповідача є правомірним, а тому підстави для задоволення позову про його скасування як і підстави для задоволення похідних позовних вимог відсутні.

Враховуючи, що у задоволенні адміністративного позову судом відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягає стягненню в його користь.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович