Справа № 380/3632/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/3632/21 пров. № А/857/20242/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року, ухвалене суддею Крутько О.В. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 380/3632/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання виплатити індексацію грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року, з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як базових місяців для індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення не у повному обсязі за період з 01.01.2016 року по 25.06.2019 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року, та з 01.03.2018 року по 25.06.2019 року, з урахуванням базового місяця індексації березень 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач застосував неправильний базовий місяць для індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, замість січня 2008 року, відповідач застосував червень 2014 року. Такий висновок суд зробив на підставі того, що базовий місяць для індексації грошового забезпечення, згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, є той, у якому відбулось підвищення посадових окладів військовослужбовців. Оскільки посадові оклади військовослужбовців не змінювались, починаючи з січня 2008 року до березня 2018 року, то січень 2008 року, як місяць в якому відбулось останнє підвищення посадових окладів військовослужбовців, є базовим за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, а березень 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації, починаючи з березня 2018 року.

Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що, у період до січня 2016 року, Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, пов`язував базовий місяць для індексації грошових доходів, із зміною складових грошового забезпечення, а не лише посадового окладу. Зважаючи на те, що у позивача у червні 2014 відбулось підвищення надбавки за вислугу років, то цей місяць є базовим, так як після цього у позивача не відбулось змін у складових грошового забезпечення, в тому числі посадового окладу. Водночас, за період з 01.03.2018 року по 25.06.2019 року відповідач розрахував індексацію грошового забезпечення виходячи із базового місяця березня 2018 року.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України, у військовій частині НОМЕР_1 .

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.06.2019 року № 138 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 року у справі № 380/1355/20, яке набрало законної сили 13.07.2020 року, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.06.2019 року та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.06.2019 року.

На виконання цього рішення суду відповідач здійснив розрахунок суми індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року у сумі 32269,62 грн., яку виплатив у вересні 2020 року. При розрахунку індексації грошового забезпечення, базовим місяцем для її нарахування визначено червень 2014 року. Крім цього, відповідач надав довідку, про суми виплаченої індексації за період з березня 2018 року по червень 2019 року, з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця.

Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо застосування невірних базових місяців для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 3 та 4 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами 1, 2 та 6 статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

У пункті 1-1 Порядку № 1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;

6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;

7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Пункт 5, у редакції Порядку № 1078, до внесення змін 15.12.2015 року постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року передбачав, що базовий місяць при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є той, у якому відбулось зростання грошових доходів населення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

З порівняльного аналізу наведених норм слідує, що базовим місяцем, для індексації грошових доходів населення до 15.12.2015 року, був місяць, у якому змінилась хоча б одна із складових грошового доходу особи, а після 15.12.2015 року, лише посадовий оклад (тарифна ставка).

Зважаючи на те, що у червні 2014 року позивачу підвищено надбавку за вислугу років, яка є складовою грошового забезпечення позивача, як військовослужбовця, та має постійний характер, то саме червень 2014 року є базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Так само правильний базовий місяць - березень 2018 року застосував відповідач для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 року по 25 червня 2019 року, оскільки у березні 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, в тому числі і позивача.

Отже, дії відповідача, щодо проведення індексації грошового забезпечення позивача із застосуванням для індексації базового місяця червня 2014 року за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року та березня 2018 року за період з 01.03.2018 року по 25.06.2019 року є правильними, а отже, в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення за цей період та зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року в справі № 380/3632/21 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Постанова складена 04.02.2022 року