Справа № 200/14370/21
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Справа№200/14370/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до 1) Головного управління ДПС у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59);

2) Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Миру, 68)

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності першого відповідача щодо відмови у виплаті пені за несвоєчасне повернення надміру/помилково сплачених платежів, стягнення з Державного бюджету через другого відповідача пеню за несвоєчасне повернення надміру/помилково сплачених платежів у сумі 5737 грн. 05 коп.

Ухвалою від 28 жовтня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року по справі № 200/11755/20-а апеляційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 200/11755/20-а скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність податкового органу щодо складення висновку про повернення позивачу надміру сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю фізичних осіб та зобов`язання відповідача підготувати та надати до органу казначейства висновок про повернення позивачу надміру сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 122176 грн. 10 коп. на поточний рахунок позивача на підставі його заяви. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області щодо складення висновку про повернення позивачу надміру сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб у розмірі 122176 грн. 10 коп. Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області підготувати та надати до органу казначейства, що здійснює обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення Позивачу надміру сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 122176 грн. 10 коп. на його поточний рахунок на підставі поданої заяви. Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18 червня 2021 року Касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій повернута. Станом на 20 жовтня 2021 року судове рішення від 19 квітня 2021 року виконано, грошові кошти мною отримано (27 липня 2021 р. - у сумі 87102,61 грн. та 28 липня 2021 р. - у сумі 35073,49 грн.), але враховуючи, що граничним терміном підготовки та направлення електронного висновку до органів казначейства було 20.10.2020 р. затримка із направленням електронного висновку з вини ГУ ДПС у Донецькій області, що підтверджена судовим рішенням до органів казначейства складає 281 та 282 дня відповідно. Таким чином, перерахування надміру/помилково сплачених платежів відбулося несвоєчасно із порушенням наказу Міністерства фінансів України від 11.02.2019 р. № 60 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені».

Перший відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що станом на 30 липня 2021 року на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року по справі № 200/11755/20-а, в частині підготовки та надання до органу казначейства, що здійснює обслуговування бюджетних коштів, сформовано електронний висновок від 23 липня 2021 року на повернення ОСОБА_1 орендної плати з фізичних осіб (КБК 18010900) в сумі 122176,10 грн. Отже, рішення суду виконано своєчасно та у повному обсязі. Виконавче провадження завершено на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Також відповідач зазначає, що нарахування пені за несвоєчасне повернення надміру/помилково сплачених платежів з орендної плати за землю з фізичних осіб чинним податковим законодавством не передбачене, а отже відсутні законодавчі підстави для зарахування пені ОСОБА_1 у сумі 5737,05 грн., зокрема, на його розрахунковий рахунок платника податку.

Другий відповідач правом надання відзиву не скористався.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою, відповідно до довідки від 1 жовтня 2020 року № 1442-.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року № 200/11755/20-а в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місце знаходження: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька області; ) про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області, що виразилась у невиконанні вимог законодавства в частині підготовки та подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення надмірно сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб; зобов`язання Головне управління ДПС у Донецькій області підготувати та надати органу казначейства, що здійснює обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення ОСОБА_1 суми надмірно сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 122 179,10 гривень на поточний рахунок ОСОБА_1 на підставі його заяви; стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Донецькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 3000 гривень відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року по справі № 200/11755/20-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 200/11755/20-а скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність податкового органу щодо складення висновку про повернення позивачу надмірно сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю фізичних осіб та зобов`язання відповідача підготувати та надати до органу казначейства висновок про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 122179,10 грн. на поточний рахунок позивача на підставі його заяви, визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області щодо складення висновку про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб податку на прибуток у розмірі 8235410,50 грн., зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області підготувати та надати до органу казначейства, що здійснює обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачених податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 122179,10 грн. на його поточний рахунок на підставі поданої заяви. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 200/11755/20-а залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі № 200/11755/20-а відмовлено.

На виконання рішення суду від 19 квітня 2021 року по справі № 200/11755/20-а відповідачем сформовано електронний висновок від 23 липня 2021 року № 0114154ЕV/505 на повернення ОСОБА_1 орендної плати з фізичних осіб (КБК 18010900) в сумі 122176,10 грн. Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем 27 липня 2021 року позивач отримав суму у розмірі 87102 грн. 61 коп. та 28 липня 2021 року 35073 грн. 49 коп.

3 серпня 2021 року позивач надіслав до відповідача вимогу в порядку статті 129 Податкового кодексу України, де просив перерахувати пеню у сумі 5737,05 грн. за несвоєчасне перерахування надміру/помилково сплачених платежів.

Відповідач листом від 7 вересня 2021 року повідомив позивача, що на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 №200/11755/20-а в частині підготовки та надання до органу казначейства, що здійснює обслуговування бюджетних коштів сформовано електронний висновок від 23.07.2021 № 0114154ЕV/505 на повернення ОСОБА_1 орендної плати з фізичних осіб (КБК 18010900) в сумі 122176,10 гривень. Отже, постанова Першого апеляційного адміністративного суду виконано своєчасно та у повному обсязі. Одночасно зазначив, що нарахування пені за несвоєчасне повернення надміру/помилково сплачених платежів з орендної плати за землю з фізичних осіб чинним податковим законодавством не передбачене, а отже відсутні законодавчі підстави для зарахування пені ОСОБА_1 у сумі 5737,05 грн., зокрема, на його розрахунковий рахунок платника податку.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом підпункту 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Виконання податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, та не погашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів платника податків з платника податків провадиться не раніше, ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. У свою чергу, невиконання обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого за загальними правилами розпочинається не раніше, ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової

За приписами ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Суд зазначає, що сума у розмірі 122176,10 була визнана судом надмірно сплаченою, про що зазначено у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року по справі № 200/11755/20-а, отже ця обставина не є спірною.

Позивачем 7 жовтня 2020 року на адресу ГУ ДПС у Донецькій області було підготовлено на направлено заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені щодо повернення надмірно сплачених податкових зобов`язань. Граничним терміном підготовки та направлення електронного висновку до органів Казначейства було 20 жовтня 2020 року. Враховуючи фактичне отримання коштів 27 та 28 липня 2021 року затримка із направленням електронного висновку до органів Казначейства складає 281 та 282 дня.

Відповідності до п.п. 129.1.5. п. 129.1 статті 129 Податкового кодексу України - у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів розпочинається нарахування пені.

Відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129.3. статті 129 ПК України нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Законом № 466-ІХ від 16.01.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» стаття 129 ПК України була доповнена пунктом 129.5, відповідно до якого зазначений розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством. Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2021 року.

Згідно п.п.14.1.162. п.п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, пеня - це санкція для контролюючого органу, яка нараховується з першого дня прострочення повернення будь-яких надміру/помилково сплачених платежів до тих пір поки такі платежі не будуть перераховані платнику податків.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку повернення будь-яких надміру/помилково сплачених платежів, визначеного статтею 43 ПК України.

Відповідно до пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового Кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктом владних повноважень положень статті 43 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення будь-яких надміру/помилково сплачених платежів.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику надміру/помилково сплачені платежі протягом законодавчо встановленого строку. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій повернення платнику надміру/помилково сплачених платежів не було, не поверненні суми переплати перетворюються на заборгованість перед платником, на яку в силу положень п.п. 129.1.5 статті 129 ПК України нараховується пеня.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несвоєчасного повернення йому відповідної суми надміру/помилково сплачених платежів.

Враховуючи, що норми статті 129 Податкового кодексу України доповнено згідно із Законом № 466-ІХ від 16.01.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», та набрали чинності з 1 січня 2021 року, то відповідний період розрахунку пені розпочинається з 1 січня 2021 року.

Згідно п.п.129.3.1. п. 129.3 статті 129 ПКУ - нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Відповідно п.п.129.5. статті 129 ПКУ - зазначений розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Отже, позивач розрахував та суд погоджується, що дата початку нарахування пені на суму 35073 грн. 49 коп. становить 1 січня 2021 року. Дата закінчення розрахунку 28 липня 2021 року, кількість прострочених днів складає 208 та пеня 1653 грн. 52 коп. Дата початку нарахування пені на суму відшкодування 87102 грн. 61 коп. становить 1 січня 2021 року. Дата закінчення розрахунку 27 липня 2021 року, кількість прострочених днів складає 209 та пеня 4083 грн. 53 коп.

Суд не приймає посилання першого відповідача на невірний розрахунок, оскільки сам не зазначає у чому саме полягає його невірність та у зв`язку з тим, що у суду даний розрахунок не викликає сумнівів, оскільки складений у відповідності із зазначенням облікових ставок НБУ.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини, зазначає, що кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Бейелер проти Італії від 05 січня 2000 року зазначив, що поняття «майно», про яке йдеться в частині першій статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність»

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини», заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-ІХ).

Європейський суд з прав людини у справі "Інтерсплав проти України" (Заява N 803/02) Страсбург, 9 січня 2007 рок зауважує, що ознайомившись із критеріями та вимогами, встановленими національним законодавством, заявник мав достатньо підстав сподіватись на відшкодування ПДВ, який він сплатив під час здійснення своєї господарської діяльності, так само як і на компенсацію за затримку його виплати. Фактично постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника, порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном. На думку Суду, заявник перебував і продовжує перебувати під надмірним для нього. Відповідно у справі було і продовжується порушення статті 1 Першого протоколу.

Відповідно до статті 13 Конвенції, зазначено що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (пункт 9 рішення Конституційного суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003) .

Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права і є результатом діяльності по захисту прав. Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Вищевказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного суду по справі № 826/7380/15 від 12 лютого 2019 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 та частини 1 статті 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку щодо задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 908 грн. відповідно до квитанції від 19 жовтня 2021 року.

Оскільки спір виник з вини податкового органу, то суд доходить до висновку щодо стягнення судового збору лише з першого відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до 1) Головного управління ДПС у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59); 2) Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Миру, 68) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пені за несвоєчасне повернення надміру/помилково сплачених платежів.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Миру, 68) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пеню за несвоєчасне повернення надміру/помилково сплачених платежів у сумі 5737 грн. 05 коп. за період з 1 січня 2021 року по 28 липня 2021 року.

Стягнути Головного управління ДПС у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) 00 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 20 січня 2022 року. Повне судове рішення складено 20 січня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар