Справа № 140/4336/21
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 140/4336/21 пров. № А/857/16300/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Сеника Р. П.
суддів -Судової-Хомюк Н. М.
Хобор Р. Б.
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 140/4336/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Костюкевич С.Ф., час ухвалення рішення 08.07.2021 року, місце ухвалення рішення м. Луцьк, дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправними дії про відмову здійснити перерахунок та виплату з 01 січня 2021 року пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, що діяла на момент призначення пенсії, статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VІ, що діє на час перерахунку пенсії, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 24 березня 2021 року №21-204 вих.21, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату з 01 січня 2021 року пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, що діяла на момент призначення пенсії, статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VІ, що діє на час перерахунку пенсії, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 24 березня 2021 року №21-204 вих.21, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 140/4336/21 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 01 квітня 2021 року №31 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про прокуратуру, яким відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 24 березня 2021 року №21-204 вих.21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), частини 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Волинської обласної прокуратури від 24 березня 2021 року №21-204 вих.21 з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 140/4336/21 залишено без змін.

03 лютого 2022 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційний суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, а саме повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 252 КАС України Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

В поданій заяві позивач вказує, що підставою для ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення судом при ухваленні постанови питання про розподіл судових витрат.

За загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсуються понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати за рахунок іншої сторони. У разі часткового задоволення адміністративного позову судові витрати розподіляються за принципом пропорційності.

Згідно з частиною 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що у випадках залишення судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції без змін підстави для здійснення розподілу судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, відсутні.

За частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» (далі -Закон №3674-VІ).

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вже було зазначено, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 140/4336/21 залишено без змін.

Таким чином, апелянтом сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду та у відповідності до Закону України «Про судовий збір» поверненню чи розподілу не підлягає.

Водночас, перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення, визначений ст. 252 КАС України, є вичерпним і доводи скаржника не свідчать про існування жодної з них для можливості ухвалення судом додаткового судового рішення.

Враховуючи приведені положення законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення в адміністративній справі № 140/4336/21.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 252, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 140/4336/21.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Р. П. Сеник
судді Н. М. Судова-Хомюк
Р. Б. Хобор