Справа № 480/10421/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради (далі - відповідач), в якій просить зобов`язати Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради здійснити призначення та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 за період з травня по жовтень 2021 року включно у розмірі, згідно вимог законодавства.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася управління соціального захисту населення Глухівської міської ради з питання щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка призначається та виплачується відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 і визначається залежно від майнового стану та сукупного доходу сім`ї, далі - Порядок, вказану допомогу позивач отримувала в попередній період по квітень місяць 2021 року включно.
Як було повідомлено спеціалістами відповідача, така допомога позивачу на наступний період (6 місяців) не буде призначена, оскільки відсутні відомості стосовно сплати за неї роботодавцем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування.
У вересні 2021 року на письмову заяву позивача з цього приводу, відповідачем було надано відповідь від 14.09.2021 № 01-40/4008, в якій було зазначено, що така допомога позивачу не буде призначена з вищевказаних причин.
16.09.2021 позивач письмово звернулася до свого роботодавця ФОП ОСОБА_2 з проханням про надання інформації про сплату ЄСВ за позивача за весь період трудових відносин. Згідно наданої ФОП ОСОБА_2 відповіді від 17.09.2021 № 42, зазначено, що існує заборгованість зі сплати ЄСВ за найманого працівника ОСОБА_1 за період з 14.09.2020 по 24.06.2021, також відкрито виконавче провадження № 64259042 Глухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення з ОСОБА_2 недоїмки на користь держави зі сплати ЄСВ та надано завірену копію постанови від 25.01.2021 про відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, позивач з причин від неї не залежних, внаслідок неправомірної поведінки третіх осіб, а саме ФОП ОСОБА_2 , яким не сплачувалися внески по ЄСВ за позивача, позбавлена можливості отримувати державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.
На переконання позивача, за таких обставин захистити її право на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям може лише суд, у зв`язку з чим вона звернулась до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 22.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
13.09.2021 ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради із заявою, в якій зазначила, що у квітні 2021 року вона зверталася із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250. В усному порядку працівниками управління їй було повідомлено, що допомога їй не буде призначена, оскільки відсутні відомості про сплату ЄСВ роботодавцем. Оскільки ОСОБА_1 була працевлаштована офіційно, про що наявний наказ про прийняття на роботу та внесені відомості до її трудової книжки, вважає, що така відмова є безпідставною. Просила надати їй офіційну письмову відповідь щодо її заяви в квітні 2021 року (а.с. 9).
Листом від 14.09.2021 № 01-40/4008 Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради повідомило позивача, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається та виплачується відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 і визначається залежно від майнового стану та сукупного доходу сім`ї (далі - Порядок). Державна соціальна допомога позивачу не була призначена відповідно до п.10 Порядку, а саме: у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно - технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (а.с. 12).
Не погодившись із такою відмовою, позивач звернулася до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01.06.2000 №1768-III (далі - Закон №1768, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, тобто прийняття відповідачем рішення про припинення виплати допомоги позивачці) у цьому Законі терміни використовуються в такому значенні:
- державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї;
- сім`я - це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа;
- малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї;
- непрацююча працездатна особа - особа працездатного віку з числа членів малозабезпеченої сім`ї, яка за станом здоров`я здатна до активної праці і не працює, не проходить військову службу, не займається підприємницькою діяльністю чи професійною незалежною діяльністю, не здобуває освіту за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти;
- прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення;
- середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
При цьому до середньомісячного сукупного доходу сім`ї не включається допомога на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час здійснення зазначених заходів, а також інші доходи, визначені Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами першою-другою статті 4 Закону №1768 призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.
Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону №1768 державна соціальна допомога призначається на шість місяців.
Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", визначені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 (далі-Порядок №250, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 5 Порядку №250 для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи:
- заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики;
- декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);
- довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
- довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності).
Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.
Для призначення державної соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї подає нові заяву та декларацію.
Пунктом 9 Порядку №250 визначено, що середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.
Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).
Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632.
Підпунктом 1 пункту 10 Порядку №250, який покладений відповідачем в основу спірного рішення, визначено, що державна соціальна допомога не призначається, якщо:
1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).
Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи:
сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців;
доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю І групи, за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства.
Отже, тлумачення конструкції зазначеної правової норми дозволяє дійти висновку про те, що в її першому абзаці наведена обставина, за наявності якої відповідна допомога не надається, а саме: наявність у складі сім`ї працездатних осіб, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та:
- не проходили військової служби,
- не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності;
- не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти;
- не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).
При цьому, абзац другий цієї норми наводить випадки, за яких відповідна допомога все ж таки може бути призначена, навіть за умови наявності обставин, визначених в абзаці першому. Тобто абзац другий підлягає застосуванню виключно у разі наявності обставин, визначених у абзаці першому, а тому першочерговим має бути встановлено, чи підпадають обставини цієї справи під випадки, визначені у абзаці першому підпункту 1 пункту 10 Порядку №250.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у спірний період є офіційно працевлаштованою, а саме працює на посаді бухгалтера у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 6), а отже відмова у призначенні їй державної соціальної допомоги з підстав, зазначених у пункті 10 Порядку, є безпідставною.
Щодо несплати роботодавцем ЄСВ за позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464) платниками єдиного внеску є роботодавці:
- підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Частиною другою статті 6 Закону №2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
Частиною четвертою статті 5 Закону №2464 визначено, що обов`язки платників єдиного внеску виникають: у осіб, зазначених в абзацах другому, третьому, п`ятому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - з дня їх державної реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Відповідно до частини першої статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати (ч.5 ст.7 Закону №2464).
Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону №2464 єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.
При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.
Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_2 є роботодавцем ОСОБА_1 , то саме ФОП ОСОБА_2 є платником ЄСВ та несе обов`язок за сплату цього внеску за позивача.
При цьому, несплата або неналежна сплата ФОП ОСОБА_2 відповідних сум ЄСВ не може тягнути за собою негативні наслідки для ОСОБА_1 , оскільки адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування віднесено до компетенції контролюючих (податкових) органів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з травня по жовтень 2021 року включно, а тому позовні вимоги про зобов`язання Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з травня по жовтень 2021 року включно у розмірі згідно вимог законодавства є обґрунтованими.
Крім того, суд зауважує, що відповідач визнав позов у повному обсязі.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.
На думку суду, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко