Справа № 380/4090/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/4090/21 пров. № А/857/18317/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

за участі представника позивача: Каверін С.М.

представника відповідача: Середнього Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Коморного О.І., повне судове рішення складено 10.09.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення при проходженні військової служби у період із липня 2015 року по квітень 2018 року, визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із червня 2015 року до грудня 2015 року із застосуванням з червня 2015 року фіксованого розміру індексації, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із відрахуванням раніше виплачених сум за період із червня 2015 року до грудня 2015 року із урахуванням базового місяця жовтня 2013 року, визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із грудня 2015 року до березня 2018 року із застосуванням фіксованого розміру та без урахування, із грудня 2015 року при нарахуванні індексації базового місяця січня 2008 року, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із відрахуванням раніше виплачених сум, за період із грудня 2015 року до березня 2018 року, із застосуванням, при нарахуванні індексації, базового місяця січня 2008 року, визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у березні - квітні 2018 року, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошово забезпечення за березень - квітень 2018 року із застосуванням, при її розрахунку, базового місяця березня 2018 року, з урахуванням розміру індексації, яка склалася на березень 2018 року та із урахуванням підвищення доходу і різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу у березні 2018 року, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що під час проходження служби йому протиправно припинено виплату індексації грошового забезпечення з липня 2015 року. Виплату позивачу індексації за період з липня 2015 року по квітень 2018 року було проведено відповідачем лише 23.11.2020, однак у занижених розмірах, оскільки нарахування індексації проводилося за період з червня 2015 року по березень 2018 року з урахуванням червня 2015 року та фіксованої суми. На думку позивача, підстав для зміни базового місяця з жовтня 2013 року на червень 2015 року не було, оскільки у червні 2015 року розмір грошового забезпечення не збільшився, а виплата позивачу допомоги на оздоровлення не є підставою для зміни базового місяця. Окрім того, з грудня 2015 року було внесено зміни у Порядок № 1078 постановою №1013, відповідно до п. 5 якого місяцем підвищення є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів). З огляду на те, що останнє підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулося 01.01.2008 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294, позивачу нарахування індексації з грудня 2015 року по березень 2018 року повинно було проводитися з урахуванням січня 2008 року, а не червня 2015 року. Також позивач зазначив, що відповідач протиправно з березня 2018 року не нарахував позивачу індексацію, оскільки розмір грошового доходу позивача не перевищив розмір індексації, що відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 є підставою для нарахування різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу. З огляду на те, що відповідачем протиправно, без законних на те підстав не здійснено нарахування та виплату позивачу індексації у визначенні законом строки, останній набув право на виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації відповідно до законодавства. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби за період з липня 2015 року по квітень 2018 року, Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з червня 2015 року по грудень 2015 року із застосуванням базового місяця червень 2015 року та фіксованої суми індексації. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2015 року по грудень 2015 року з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) жовтня 2013 року, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправними дії Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по березень 2018 року із застосуванням базового місяця червень 2015 року з урахуванням фіксованої суми індексації. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправними дії Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по квітень 2018 року включно. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошово забезпечення за період з березня 2018 року по квітень 2018 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березень 2018 року, виходячи з розміру індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу ОСОБА_1 у березні 2018 року. Зобов`язано Західне регіональне управління (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати.

Рішення суду першої інстанції оскаржило ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ). Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Голови Державної прикордонної служби України від 29.05.2019 № 510-ОС полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом Голови Державної прикордонної служби України від 08.07.2019 № 705-ОС ОСОБА_1 з 02.08.2019 виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) 16.10.2020 в інтересах ОСОБА_1 скеровано запит про надання інформації про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за період проходження позивачем служби у ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ).

На звернення представника позивача відповідач надав відповідь від 23.10.2020 №11/6644, де вказано, що виплата індексації позивачу відповідно до довідки, яка надається буде проведена при надходженні фінансування.

Згідно змісту довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про нараховану та виплачену індексацію полковнику ОСОБА_1 за період проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) з січня 2015 року по квітень 2018 року, ОСОБА_1 нараховано індексацію грошового забезпечення у розмірі 33530, 27 грн, нарахування якої проведено з урахування базових місяців жовтень 2013 року, червень 2015 року та березень 2018 року.

Західне регіональне управління (військова частина НОМЕР_1 ) 23.11.2020 виплатило ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення на картковий рахунок в сумі 33027, 32 грн, що підтверджується випискою Ощадбанку.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (надалі - Закон №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом 2 ч.3 ст.9 визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтею 1 Закону №1282-XIIвизначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно статті 4 Закону №1282-XII встановлено підстави для проведення індексації, зокрема, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Законом України від 24.12.2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону №1282-XII цифри « 101» замінено цифрами « 103».

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 2 статті 5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 9 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).

Пунктом 1-1 Порядку №1078 передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету (пункт 6 Порядку №1078).

На підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

У період проходження позивачем служби у Західному регіональному управлінні (військова частина НОМЕР_1 ), останній не здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення з липня 2015 року.

Дані обставини підтверджуються випискою Ощадбанку, з якої слідує, що лише 23.11.2020 на картковий рахунок ОСОБА_1 виплачено Західним регіональним управлінням (військова частина НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з липня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 33027, 32 грн.

Відповідач без законних на те підстав не нараховував та не виплачував позивачу під час проходження служби індексацію грошового забезпечення, яка є складовою заробітної плати та підлягає обов`язковому нарахуванню, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у період із липня 2015 року по квітень 2018 року.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про нараховану та виплачену індексацію полковнику ОСОБА_1 за період проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) з січня 2015 року по квітень 2018 року, ОСОБА_1 нарахування індексації грошового забезпечення проведено:

за період з січня 2015 року по червень 2015 року з урахування базового місяця жовтень 2013 року;

за період з червня 2015 року по березень 2018 року з урахування базового місяця червень 2015 року та фіксованої суми індексації у розмірі 871, 70 грн;

за період з березня 2018 року по квітень 2018 року з урахування базового місяця березень 2018 року.

Як стверджує позивач, що базовим місяцем для нарахування йому індексації грошового забезпечення у період з червня 2015 року по грудень 2015 року повинний бути жовтень 2013 року, у період з грудня 2015 року по березень 2018 року повинний бути січень 2008 року, а у період з березня 2018 року по квітень 2018 року - березень 2018 року з урахуванням різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Позивач вважає, що неправильне визначення відповідачем базових місяців призвело до нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення у заниженому розмірі.

Відтак, у даній справі є спірним питання визначення базового (базових) місяця (місяців) для нарахування індексації грошового забезпечення за період з червня 2015 року по квітень 2018 року.

Згідно п. 5 Порядку №1078 (у реакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 нарахування індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по червень 2015 року проведено з урахування базового місяця жовтень 2013 року, а у подальшому жовтень 2013 року замінено на червень 2015 року з урахуванням фіксованої суми індексації у розмірі 871, 70 грн.

Згідно п. 5 Порядку № 1078 у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Відповідно до особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015 рік, усі складові грошового забезпечення у червні 2015 року були незмінними у порівнянні з травнем 2015 року (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за класність, надбавка за таємність, надбавка за оперативну роботу, надбавка за особливі умови служби, премія).

Відтак, жодного зростання грошового доходу ОСОБА_1 не відбулося за рахунок постійних складових грошового забезпечення.

Однак, ОСОБА_1 у червні 2015 року нараховано матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 9572, 58 грн, що призвело до збільшення його грошового доходу та підставою для нарахування відповідачем позивачу індексації за період з червня 2015 року по лютий 2018 року з урахуванням червня 2015 року та фіксованої суми індексації у розмірі 871, 70 грн.

Проте, відповідач змінюючи позивачу для нарахування індексації базовий місяць з жовтня 2013 року на червень 2015 року не врахував положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078.

Згідно частини 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п. 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Згідно п. 3 Порядку №1078 визначено, які об`єкти не відносяться до складу грошових доходів громадян.

Статтею 10-1 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Разом з тим, така відпустка військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби надається лише один раз на рік та виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Вказана виплата є одноразовою, тому відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п. 2 Порядку №1078 не підлягає індексації та не може бути підставою для зміни базового місяця.

Таким чином, дії відповідача щодо зміни базового місяця з жовтня 2013 року на червень 2015 року для нарахування індексації у період з червня 2015року по грудень 2015 року є протиправними, оскільки відповідно до 5. Порядку №1078 підстав для зміни базового місяця не було, з огляду на те, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у червні 2015 року за рахунок постійних складових грошового забезпечення був незмінним, тому вимоги позивач у цій частині підлягають задоволенню.

09.12.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015.

Згідно Постанови № 1013 від 09.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у новій редакції, а саме у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

З 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник.

Згідно внесених змін постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від грудня 2015 року, п. 10-2 Порядку № 1078 викладено в новій редакції, а саме для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Відповідно до пункту 14 Порядку, роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

У роз`яснені Мінсоцполітики від 28.04.2016 № 201/10/137-16 наведено конкретні приклади застосування Порядку № 1078 із грудня 2015 року зазначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

З 01.01.2008 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», якою підвищено посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.

Відтак, зміна посадових окладів відбулась 01.01.2008 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294.

У подальшому розмір посадового окладу було змінено лише 01.03.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

У період з 01.01.2008 по 01.03.2018 посадові оклади (тарифні розряди) та оклади за військове звання військовослужбовців змін не зазнали.

Відтак, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року.

Беручи до уваги те, що постановою № 1294 від 07.11.2007 підвищено посадові оклади військовослужбовців із січня 2008 року базовим місяцем для нарахування індексації позивачу відповідно до порядку Порядком № 1078 із внесеними змінами з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно повинен бути січень 2008 року.

Аналогічного змісту позиція наведена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, якою залишено без змін ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2020 року у справі № 200/9297/19-а про роз`яснення судового рішення та зазначено, що перевіряючи законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

05 травня 2020 року Перший апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 200/9297/19-а, якою відповідну заяву задовольнив частково та роз`яснив, що в частині визначення базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення, а саме з серпня 2015 року до грудня 2015 року при розрахунку індексації грошового забезпечення має застосовуватись базовий місяць прийняття на військову службу - серпень 2015 року, а з 01.12.2015 - базовий місяць січень 2008 року відповідно до п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями.

Відтак, Верховний Суд підтвердив законність і обґрунтованість висновків Першого апеляційного адміністративного суду в частині роз`яснення судового рішення щодо визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення з грудня 2015 року.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом четвертим цієї постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Цією постановою визначено інший порядок встановлення розмірів посадових окладів військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Зазначена постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Згідно абзацу 1 пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців березень 2018 року відповідно до норм абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзацом 2 пункту 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.

Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано також абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку № 1078.

Згідно абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Верховний Суд 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20 скасовуючи постанову апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд зазначив наступне:

«Крім того, колегія суддів зауважує, що звертаючись до суду ОСОБА_1 просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року.

Однак, суд апеляційної інстанції, знову ж лише на підставі наданої відповідачем довідки про проведення розрахунку індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, дійшов висновку, що з березня 2018 року по день виключення позивача зі списків особового складу - 06 листопада 2018 року, право на виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 не набув, оскільки не відбулося збільшення величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до базового місяця (березня 2018 року), тобто поріг індексації не перевищив 103 відсотки.

У контексті наведеного, для правильного вирішення позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 березня 2018 року по 06 листопада 2018 року, суд апеляційної інстанції повинен був установити чи відбувалося у період з лютого 2018 року зростання розміру постійних складових грошового забезпечення позивача.

Однак, зі змісту оскаржуваного судового рішення слідує, що суд апеляційної інстанції не вжив заходів щодо оцінки та дослідження доказів, які мали суттєве значення для правильного вирішення спору, а саме щодо підтвердження або спростування факту зростання розміру грошового забезпечення позивача за рахунок його постійних складових.».

Таким чином, що для встановлення підстав для виплати позивачу індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно порівняти розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановити, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.

Якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078.

Згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.

Апеляційним судом встановлено, що відповідач безпідставно оминув норми абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року) та не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.

Не перевіривши наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року) та, не встановивши факту перевищення розміру підвищення грошового доходу позивача суми індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, відповідач не міг встановити право позивача на отримання визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) відповідно вимог до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Таким чином, відповідач не здійснивши нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по квітень 2018 року включно діяв у не належний спосіб, тому вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Норми аналогічного змісту містяться також у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Відповідно до статті 1 Закону № 2050-ІІІ випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Зазначене у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17.

За таких обставин, судом першої інстанції встановлено факт невиплати, а у подальшому виплати індексації позивачеві у неналежному розмірі, а тому, апеляційний суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої частини індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати по день фактичної виплати.

Аналогічні правові позиції відображені Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 у справі № 822/1110/16, у постанові від 20.12.2019 у справі №822/1731/16, у постанові від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17, у постанові від 29.04.2021 у справі №240/6583/20.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 року у справі №380/4090/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 09.02.2022