Справа № 480/5836/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 р.Справа № 480/5836/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Носаченка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 05.08.2021, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 05.08.21 року по справі № 480/5836/21

за позовом ОСОБА_1

до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просив суд визнати такою, що не підлягає виконанню постанову старшого державного виконавця від 04.08.2020 ВП №51368487 про стягнення виконавчого збору в розмірі 15567,33 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню - повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду про повернення позовної заяви, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки копію оскаржуваної постанови державного виконавця він отримав 17.07.2021. Апелянт вважає, що відповідно до діючого законодавства відсутня норма права, яка б визначала строк звернення до суду з вказаним позовом, застосування загального десятиденного строку до спірних правовідносин не має підстав.

Відповідач та треті особи своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали суду для надання доказів сплати судового збору на суму 908,00 грн. та заяви про поновлення строку звернення до суду, із зазначенням доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

29.07.2021 року до Сумського окружного адміністративного суду позивачем подано заяву про поновлення строку для звернення до суду, в обгрунтування якої вказано, що про невідповідність постанови про стягнення виконавчого збору вимогам чинного законодавства позивач дізнався в липні 2021 року, після отримання відповіді відповідача на його запит, а оскаржувану постанову він отримав 17.07.2021 разом з листом відповідача від 07.07.2021.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали суду для надання доказів сплати судового збору на суму 908,00 грн. та заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

На підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови позивачем разом із заявою про поновлення строку надано копії листа відповідача від 07.07.2021 року з додатками, та копію конверту.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви не усунені, оскільки про порушення свого права оскаржуваною постановою позивач дізнався у жовтні 2020 року. Так, як убачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду з позовом щодо оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 04.08.2020 ВП №51368487.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, повернення позовної заяви у зв`язку з пропуском строку звернення до суду можливе у випадках: неподання заяви у визначений в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху строк; зазначення у заяві про поновлення строку звернення до суду підстав пропуску строку, які визнані неповажними.

При цьому, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України передбачено, що позовну заяву у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Крім того, десятиденний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть визнаватись лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постановах Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 420/1379/20, від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати такою, що не підлягає виконанню постанову про стягнення виконавчого збору від 04.08.2020.

З позовом до суду звернувся лише 02.07.2021, тобто понад десятиденний строк, встановлений ч. 2 ст. 287 КАС України.

Водночас, позивач у заяві, поданій в порядку усунення недоліків позовної заяви, посилається на те, що строк на звернення з позовом до суду має обчислюватися з дня отримання відповіді відповідача на його запит, зокрема, з 17.07.2021.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, відповідно до комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду з позовами про оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 04.08.2020 р. ВП № 51368487.

Так, 10.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мовчан Г.І. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 15654,24 грн. та визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мовчан Г.І. від 04.08.2020 р. ВП № 51368487 про стягнення виконавчого збору в розмірі 15567,33 грн. (справа №480/8864/20). В позовній заяві позивачем зазначено, що копію постанови про стягнення виконавчого збору від 04.08.2020 року він отримав у жовтні 2020 року.

Крім того, 11.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мовчан Г.І. щодо винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 15654,24 грн. та визнання постанови від 04.08.2020 року №51368487 про стягнення виконавчого збору в сумі 15567,33 грн. такою, що не підлягає виконанню (справа № 480/1161/21).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2021, вказану позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з порушенням вимог ст.ст. 122, 123 КАС України та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення строку. Ухвалою від 03.08.2021 позовну заяву повернуто позивачу, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Після цього, 19.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мовчан Г.І. щодо винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 15654,24грн.; визнання постанови від 04.08.2020 №51368487 про стягнення виконавчого збору в сумі 15567,33грн. такою, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки позовна заява подана з порушенням строку звернення до суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 позовну заяву було повернуто позивачу.

Таким чином, твердження позивача про те, що він дізнався про порушення свої прав лише 17.07.2021 після отримання відповіді на його запит не можуть бути взято колегією суддів до уваги в якості підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки наведене спростовується змістом вчинених позивачем процесуальних дій.

З огляду на викладені обставини, за наслідком розгляду апеляційної скарги, враховуючи наведені норми права, колегія суддів вважає, що, оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність повернення позовної заяви. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Перетяка та Шереметьев проти України" (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21.12.2010, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі "UnionAlimentariaSanders S.A. v. Spain" Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Отже, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 слід залишити без змін .

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 229, 240, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 по справі № 480/5836/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді А.О. Бегунц І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 14.02.2022 року