Справа № 620/17247/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Чернігів Справа № 620/17247/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Приватного автотранспортного підприємства "Інтрансавтострой" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Приватне автотранспортне підприємство «Інтрансавтострой» (далі ПАТП «Інтрансавтострой», позивач) 24.11.2021 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі ГУДПС у Чернігівській області, відповідач), у якому просить зобов`язати відповідача списати безнадійний податковий борг підприємства, який складається з податку на додану вартість в сумі 49 234,91 грн., з податку з власників наземних, водних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 12 508,49 грн., з податку на прибуток в сумі 248 598,32 грн. та видалити з баз даних автоматизованих систем податкової інформації про наявність у підприємства вказаного податкового боргу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що оскільки податковий борг підприємства виник у період з 2010-2011 роки та не стягнутий в межах 1095 днів з моменту виникнення, він вважається безнадійним та має бути списаний відповідачем.

Ухвалою судді від 06.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також установлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

У встановлені судом строки ГУДПС у Чернігівській області надано відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що Податковим кодексом України за контролюючими органами закріплено право, а не обов`язок приймати рішення про списання безнадійного податкового боргу. Крім того, відповідач зазначив, що спірна сума заборгованості складається із нарахованих податковими повідомленнями-рішеннями коштів, відомості про оскарження яких відсутні, та самостійно визначених підприємством у податкових деклараціях зобов`язань. Також ГУДПС у Чернігівській області зазначає, що у зв`язку із наявністю у позивача заборгованості, відповідач звертався до суду із позовами про стягнення податкового боргу, які постановами Чернігівського окружного адміністративного суду задоволені. За наведених обставин, відповідач зазначає, що якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій ПАТП «Інтрансавтострой» позовні вимоги підтримало та просило їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

ПАТП «Інтрансавтострой» є юридичною особо, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.09.1997 внесено відповідний запис (а.с. 7).

Сторонами не заперечується, що за даними інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС, станом на 17.12.2021 за підприємством обліковується борг у загальній сумі 310 341,72 грн. (а.с. 8, 22-29), а саме:

- з податку на додану вартість в сумі 49 234,91 грн., який виник 13.11.2013 у зв`язку із несплатою позивачем зобов`язань, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 08.10.2013 №;

- з податку з власників транспортних засобів в сумі 12 508,49 грн., який виник з 30.11.2011 у зв`язку із несплатою позивачем розстрочених ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.05.2011 у справі №2а-211/10/2570 платежів. Крім того, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2011 у справі №2а/2570/871/2011 із підприємства стягнуто податковий борг з власників транспортних засобів в сумі 1305,00 грн. (а.с. 39-42);

- з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 248 598,32 грн., який виник з 15.10.2010 в результаті несплати донарахованих підприємству за результатами контрольно-перевірочної роботи сум зобов`язань. При цьому, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.01.2011 у справі №2а-9022/09/2570 із позивача стягнуто податковий борг з податку на прибуток в сумі 242 952,33 грн. (а.с. 37-38).

Враховуючи, що заборгованість зі сплати податків у ПАТП «Інтрансавтострой» виникла в 2010-2011 роках, керуючись статтями 101, 102 Податкового кодексу України, підприємство звернулось до ГУДПС у Чернігівській області із заявою про визнання безнадійної вищевказаної заборгованості та ухвалення рішення про її списання з підприємства (а.с. 9-10).

Неотримавши відповідь на заяву, ПАТП «Інтрансавтострой» звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно із підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкове законодавство ґрунтується на принципах, зокрема на принципі загальності оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 36.1, 36.2, 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України установлено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно із підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють функції, зокрема, щодо відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Згідно із підпунктом 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно із пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України під терміном «безнадійний» розуміється:

податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку;

податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Строки давності та їх застосування визначені у статті 102 Податкового кодексу України.

Так, згідно із пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39 2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39 2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Проаналізувавши зазначені норми податкового законодавства, суд звертає увагу, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

При цьому, стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Разом з тим, у разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним виключно у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 19.05.2020 (справа №826/8231/15), від 16.12.2020 (справа №560/2080/20), та в силу вимог Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судом при вирішенні спору.

Матеріалами справи підтверджується, що ПАТП «Інтрансавтострой» має податковий борг в загальній сумі 310 341,72 грн., який виник у 2010-2011 роках. В силу вимог Податкового кодексу України, строк позовної давності щодо частини боргу минув. Разом з тим, суд звертає увагу, що інша частина заборгованості виникла на підставі рішень Чернігівського окружного адміністративного суду про стягнення податкового боргу, тому, враховуючи вищенаведене, не може бути визнана «безнадійною» та списана.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одночасно, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність ГУДПС у Чернігівській області щодо визнання безнадійним податкового боргу ПАТП «Інтрансавтострой» з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, стосовно якого минув строк давності і відсутнє рішення судів про його стягнення; зобов`язати ГУДПС у Чернігівській області прийняти рішення про визнання безнадійним податкового боргу ПАТП «Інтрансавтострой» з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, стосовно якого минув строк давності і відсутнє рішення судів про його стягнення, та списати цей безнадійний податковий борг з картки платника податків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного автотранспортного підприємства "Інтрансавтострой" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області щодо визнання безнадійним податкового боргу Приватного автотранспортного підприємства "Інтрансавтострой" з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, стосовно якого минув строк давності і відсутнє рішення судів про його стягнення.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області прийняти рішення про визнання безнадійним податкового боргу Приватного автотранспортного підприємства "Інтрансавтострой" з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, стосовно якого минув строк давності і відсутнє рішення судів про його стягнення, та списати цей безнадійний податковий борг з картки платника податків.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Приватного автотранспортного підприємства "Інтрансавтострой" судові витрати в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2022 року.

Позивач: Приватне автотранспортне підприємство "Інтрансавтострой" (, вул. Квітнева, 21, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна