Справа № 580/1068/22
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 лютого 2022 року справа № 580/1068/22

м. Черкаси

Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність скасування постанов та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

07 лютого 2022 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в якому просить:

1) визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Томашкова О.С. щодо не направлення ОСОБА_1 у встановлений законом строк постанови про стягнення виконавчого збору:

- у виконавчому провадженні № 55958464 від 14.03.2018;

- у виконавчому провадженні № 55958697 від 14.03.2018.

2) визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтуненко-Пізняк Г.І. щодо не направлення ОСОБА_1 у встановлений законом строк постанови про стягнення виконавчого збору:

- у виконавчому провадженні № 57105323.

3) визнати неправомірними дії головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Томашкова О.С. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору:

- у виконавчому провадженні № 55958464 від 14.03.2018;

- у виконавчому провадженні № 55958697 від 14.03.2018.

4) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтуненко - Пізняк Г.І. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 57105323.

5) визнати протиправними та скасувати постанови Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):

- про відкриття виконавчого провадження № 55958464 від 14.03.2018;

- про відкриття виконавчого провадження № 55958697 від 14.03.2018;

- про відкриття зведеного виконавчого провадження № 5595846 від 14.03.2018;

- про відкриття виконавчого провадження № 57105323 від 31.08.2018;

- про стягнення виконавчого збору № 55958464 від 14.03.2018;

- про стягнення виконавчого збору № 55958697 від 14.03.2018.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою, суддя встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 161 КАС України.

Відповідно з пунктом 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частинами 1, 2 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що оскаржувані постанови винесено 2018 року.

До суду з даним позовом позивач звернувся 07.02.2022, що підтверджується штампом суду вх. №5860/22, тобто з пропуском встановленого строку звернення.

Позивач до позовної заяви додав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на те, державний виконавець не надавав і не надсилав йому оскаржуваних постанов. Крім того позивач зазначив, що відповідачем проігнорована та залишена без відповідного реагування його заява від 06.03.2020 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

За таких обставин, позивач вважає, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин. З огляду на наведене, позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий.

При розгляді заяви позивача суд керувався таким.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ст.287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Згідно п.1 ч.2 цієї статті, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, з аналізу вказаних приписів КАС України слідує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Водночас, при визначенні початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналась або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, або бездіяльності).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначаючись щодо застосування строків звернення до суду, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 дійшов до таких висновків.

Насамперед Верховним Судом вказано, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд наголошував на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суддя звертає увагу, що 11.01.2022 ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/10861/21 позовну ОСОБА_1 до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність скасування постанов та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачеві.

В заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що надав до відповідача заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 06.03.2020, що свідчить про те, що позивач знав про наявність відкритого виконавчого провадження щодо нього.

Крім того, доводи позивача про неможливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відділі державної виконавчої служби суд відхиляє, та зазначає, що позивач як сторона виконавчого провадження (боржник) мав можливість ознайомитися з усіма документами виконавчого провадження через Автоматизовану систему виконавчого провадження, маючи вільний та безоплатний доступ до інформації цієї системи, як це передбачено статтею 8 Закону України "Про виконавче провадження", з використанням ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження.

Відтак, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в тому числі мав можливість вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах установлених строків звернення до суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з пунктом 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позовна заява містить клопотання про витребування доказів від відповідача, а саме оригінал або належним чином завірену копію зведеного виконавчого провадження №55983474 від 14.03.2018 та виконавчого провадження №57105323 від 31.08.2018 та дані про суми стягнутого боргу, суми стягнутого виконавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій за вищезазначеними виконавчими провадженнями.

Згідно ч. 1, 2 ст. 80 КАС України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що може підтвердити цей доказ, або аргументи, що доказ може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч вказаним вимогам закону, клопотання про витребування доказів не містить інформації про дії, вжиті позивачем для отримання витребовуваних документів.

Позивач в позовній заяві не зазначає про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 161, 169, 256, 287, 294 КАС України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність скасування постанов та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати позивачу для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви строк тривалістю десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО