Справа № 200/11054/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Справа№200/11054/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні в період з 29 січня 2020 року по 20 січня 2021 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення та доплатити позивачу: за період з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 6890 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1600 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 1 січня 2021 року по 20 січня 2021 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 7450 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1730 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01 січня 2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 29 січня 2020 року по 20 січня 2021 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів мого посадового окладу в період з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року 6890 грн. на місяць, з 1 січня 2021 року по 20 січня 2021 року 7450 грн. на місяць, та розміру окладу за військове звання з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року 1600 грн. на місяць, з 1 січня 2021 року по 20 січня 2021 року 1730 грн. на місяць, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року, Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; належну з урахуванням проведених раніше виплат грошову компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки у зв`язку зі звільненням з військової служби, нараховану із грошового забезпечення, обчисленого із розміру посадового окладу 7450 грн. та розміру окладу за військове звання 1730 грн., визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; належну з урахуванням проведених раніше виплат одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 2 статті 15 закону № 2011-XII у зв`язку зі звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день мого звільнення, обчисленого із розміру посадового окладу 7450 грн. та розміру окладу за військове звання 1730 грн., визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

В обґрунтування позову зазначено, що з 29.01.2020 по день звільнення відповідачем невірно встановлено розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, що привело до виплат у меншому розмірі. Також позивач вбачає порушення у вибірковому застосуванні приписів пункту 1 примітки додатку 1 та примітки додатку 14 до Постанови № 704 в частині округлення обчислених посадових окладів та окладів за військовим званням, зазначає, що ані в первинній редакції, ані в редакції Постанови № 103, не було передбачено округлення складових грошового забезпечення, проте таке округлення передбачено вищевказаними примітками.

Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначивши у відзиві, що позивач пропустив строки звернення до суду із цим позовом. У примітках додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не міститься норм права та примітки мають пояснюючий характер. Постановою № 103 до пункту 4 Постанови № 704 внесено зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводитись із 50% розміру мінімальної заробітної плати. Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017, установлено, що після надбання чинності цим законом мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Тому, згідно із Постановою № 704, в редакції Постанови № 103, розрахунковою величиною для обчислення окладів є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.

Ухвалою від 1 вересня 2021 року прийнято адміністративну справу до розгляду, відкрито провадження в адміністративний справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази по справі.

Ухвалою суду від 1 листопада 2021 року вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 30 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про участь у підготовчому засіданні по справі №200/11054/21 в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, - задоволено.

Ухвалою суду продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів, призначити підготовче засідання на16 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представники сторін до суду не прибули, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача на адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд вважає неможливим відкладення розгляду справи, у зв`язку із вичерпанням часу встановленого для розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.01.2021 № 39, зокрема, вирішено:

майора ОСОБА_1 , заступника начальника тилу логістики військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 5.12.2020 № 351 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «й» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

- з 20.01.2021 виключити зі списків особового складу частини, зняти з усіх видів забезпечення;

- щорічна основна відпустка за 2020 рік не використана.

- виплатити грошову компенсацію за 40 діб невикористаної щорічної основної відпустки;

- допомогу на оздоровлення за 2020 рік отримав (наказ №182 від 01.03.2020);

- виплатити компенсацію за 14 днів невикористаної частини додаткової відпустки за 2015, 2016, 2017,2018, 2019,2020, 2021 роки (загалом за 98 діб);

- виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за п`ять років у розмірі 50% грошового забезпечення;

- матеріальну допомогу за 2020, 2021 роки для вирішення соціально-побутових питань, не отримував.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою № 704 зокрема затверджено:

1) тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1;

2) схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

У первинній редакції пункт 4 Постанови № 704 мав наступний зміст:

- 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. .

У первинній редакції, згідно із пунктом 10, Постанова № 704 набирає чинності з 01.01.2018.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1052 внесено зміну до пункту 10 Постанови № 704 замінивши цифри 2018 цифрами 2019.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, яка набрала чинності 24.02.2018, до Постанови № 704 внесено зміни, зокрема пунктом 3 «Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України» визначено:

- 3. У постанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»:

1) пункт 4 викласти в такій редакції:

4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.;

2) у пункті 10 цифри і слова 1 січня 2019 року замінити цифрами і словами 1 березня 2018 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

В мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції, зокрема, зазначено:

- колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору та порушено норми матеріального права, що призвели до помилкового вирішення справи в частині позовних вимог, а тому, рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», за виключенням змін, що вносяться до пункту 2 частини третьої вказаних змін, а саме: щодо набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.03.2018, які залишити в силі.

Заявлений позивачем спір стосується правильності обчислення з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року та з 01 січня 2021 року по 20 січня 2021 року військовою частиною грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки та одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Зокрема, позивач визначає, що у складі вказаних виплат посадовий оклад та оклад за військовим званням мав обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», а саме у розмірі 2102 грн. помноженому на відповідні тарифні коефіцієнти. За період з 01 січня 2021 року по 20 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2021 Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» складає 2270,00 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що при обчисленні вказаних складових грошового забезпечення правомірно використано прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 у розмірі 1762 грн., крім того, заявляє про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Фактично заявлений спір стосується застосування з 29 січня 2020 року по 20 січня 2021 року редакцій пункту 4 Постанови № 704, а саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб при обчисленні складових грошового забезпечення військовослужбовця.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає, що в аспекті спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що поняття «грошове забезпечення», «одноразова грошова допомога при звільненні», «грошові допомоги», «компенсація за невикористані дні відпустки» та «заробітна плата», які використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, отже, заявлений спір охоплюється застосованим у частині 2 статті 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці».

Подібну правову позицію було неодноразово висловлено Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 у справі № 815/4421/15, від 13.03.2019 у справі № 807/363/18, від 25.04.2019 у справі № 804/496/18, від 26.06.2019 у справі № 820/4748/17, від 22.05.2020 у справі № 808/3200/17.

Таким чином, доводи відповідача про недодержання позивачем строку звернення до суду із цим позовом суд вважає необґрунтованими.

Щодо застосування пункту 4 Постанови № 704, суд зазначає.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає, що позовні вимоги у даній справі не стосуються перерахунку розміру грошового забезпечення та його складових шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на 50% мінімальної заробітної плати, а стосуються перерахунку цих складових грошового забезпечення з 29.01.2020 шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2020 року.

Тобто фактично спір виник з приводу того, який саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2018 або станом на 01.01.2020) має бути взятий для розрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим званням позивача, що у свою чергу призведе або не призведе до зміни розміру грошового забезпечення військовослужбовця та правильності обчислення зазначених у позовних вимогах виплат.

Суд зазначає, що Постановою № 704 було підвищено грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та закладено механізм щорічного збільшення його розміру у подальшому.

Відповідно до пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції до 24.02.2018, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З 24.02.2018 набула чинності Постанова № 103, якою пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, з 24.02.2018 було змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме - замість «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» передбачено використання «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 було визнано протиправним та нечинним пункт 6 Постанови № 103, яким пункт 4 Постанови № 704 викладений у новій редакції.

Згідно із частиною другою статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, з 29.01.2020 (дати набрання законної сили постановою суду апеляційної інстанції від 29.01.2020) пункт 4 Постанови № 704, у редакції Постанови № 103, втратив чинність.

Суд дійшов висновку, що з вказаної дати діє первісна редакція пункту 4 Постанови № 704, яка передбачає використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Законами України не встановлені норми, відповідно до яких не може бути застосований нормативний акт який був скасований іншим актом, який з часом припинив свою дію.

Єдине застереження містить частина перша статті 58 Конституції України. При цьому, визнання неконституційними змін до законів України, призводить до поновлення чинності попередніх редакції змінених законів, про що неодноразово зазначав Конституційній Суд України.

Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017, установлено:

- мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат;

- до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.

Таким чином, суд зазначає, що у розглянутих правовідносинах не є спірними та є застосовними норми пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ, отже з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями слід визначати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з відповідними додатками до Постанови № 704.

Розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 01.01.2020, на розрахунок складових грошового забезпечення військовослужбовця у спірних правовідносинах - не впливає.

Щодо заперечень відповідача із посиланням на необхідність застосування у 2020 році розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, станом на 01.01.2018, суд зазначає.

Доводи відповідача щодо застосування у спірних правовідносинах для обчислення розміру складових грошового забезпечення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 суд вважає помилковими, оскільки вказане обчислення з 01.01.2018 було запроваджено новою редакцією пункту 4 Постанови № 704, внесеною пунктом 6 Постанови № 103, однак вказаний пункт є нечинним з 29.01.2020, отже застосування нечинної норми права у спірних правовідносинах, тобто з 29.01.2020, є помилковим.

Окремо суд звертає увагу на постанови Верховного Суду у справах № 240/11952/19, № 200/3774/20-а та інші, у яких суд касаційної інстанцій дійшов висновку, що згідно із Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

У вказаних справах предметом спору була правомірність обчислення складових грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно та до 29.01.2020, у тому числі із застосуванням розміру мінімальної заробітної плати, коли як у спірних правовідносинах предметом спору є наявність або відсутність підстав обчислення грошового забезпечення з 29.01.2020 виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020.

З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що позивач має право на обчислення з 29.01.2020 по 20.01.2021 грошового забезпечення та його складових із урахуванням пункту 4 Постанови № 704, якою встановлено, що визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, здійснюється шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та на 01.01.2021 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до такої постанови.

Судом встановлено, що при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням має застосовуватися механізм їх обчислення шляхом множення даних показників на відповідні тарифні коефіцієнти, що фактично здійснено та не заперечується відповідачем.

Не є спірним у цій справі застосування при визначенні розміру посадового окладу позивача 29 тарифного розряду із тарифним коефіцієнтом 3,28 (додаток 1 до Постанови № 704) та при визначенні окладу за військовим званням тарифного коефіцієнту 0,76 за військовим званням майор (додаток 14 до Постанови № 704).

З огляду на вищенаведене, заявлений позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не визначення в період з 29.01.2020 по 20.01.2021 включно розміру посадового окладу та окладу за військовим званням позивача із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та на 01.01.2021, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату донарахованих сум грошового забезпечення, сум грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки при звільненні, одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби, із урахуванням здійснених платежів.

З матеріалів справи судом не встановлено виплату позивачеві у 2021 році матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що також підтверджено наказом від 20.01.2021 № 39, у зв`язку із чим позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не визначення в період з 29.01.2020 по 31.12.2020 включно ОСОБА_1 розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не визначення в період з 01.01.2021 по 29.01.2021 включно ОСОБА_1 розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) здійснити за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) грошового забезпечення із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, із урахуванням здійснених платежів.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) здійснити за період з 01.01.2021 по 20.01.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) грошового забезпечення із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 , відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, із урахуванням здійснених платежів.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки при звільненні, одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 , відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, із урахуванням здійснених платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв