Справа № 140/9074/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 140/9074/21 пров. № А/857/22180/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Лозовського О.А., дату складення повного тексту рішення не зазначено) у справі №140/9074/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, суд -

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування жовтня 2015 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення в період з 29.03.2016 по 28.02.2018;

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 12.07.2019 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 29.03.2016 по 28.02.2018 в сумі 70 818,20 грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 12.07.2019 в сумі 73 138,07 грн, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування жовтня 2015 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року та неврахування вимог абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 12 липня 2019 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 29 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, а також здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 12 липня 2019 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить фактично скасувати рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, які були задоволені та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що Постановою №1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери, окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців. Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) в цілях нарахування індексації військовослужбовцям з січня 2016 року на березень 2018 року. Відтак, з прийняттям постанови №1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018, посадові оклади військовослужбовців не змінилися. Таким чином, відповідач вважає, що здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 29.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням жовтня 2015 року як базового місяця, військова частина НОМЕР_1 , діяла правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства. Щодо періоду з 01 березня 2018 року по 12 липня 2019 року, то позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за вказаний період із застосуванням саме березня 2018 року, як базового місяця, а тому вважає, що спір в цій частині позовних вимог відсутній.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу сторін, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно наказу начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14.06.2019 № 316-ос «По особовому складу», прапорщика ОСОБА_1 було звільнено з військової служби, а відповідно до наказу від 12.07.2019 №364-ос «Про особовий склад» було виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення.

Після звільнення в запас Збройних Сил України позивач на запит отримав відповіді від відповідачів, з яких вбачається, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача у період з 01.02.2015 по 12.10.2015 та з 29.03.2016 по 30.11.2018, з 13.10.2015 по 31.01.2016, з 01 по 28 березня 2016 року не здійснювалася, оскільки в кошторисних призначеннях Державної прикордонної служби України видатки на виплату індексації не передбачені, додаткова відпустка, яка передбачена учасникам бойових дій, не підлягає грошовій компенсації в разі звільнення.

Також встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі №140/2733/19, яке набрало законної сили 21.11.2019, адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.02.2015 по 12.10.2015 та з 29.03.2016 по 30.11.2018; зобов`язано Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.02.2015 по 12.10.2015, та з 29.03.2016 по 30.11.2018; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в періоди 13.10.2015 по 31.01.2016 та з 01 по 28 березня 2016 року; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в періоди з 13.10.2015 по 31.01.2016 та з 01 по 28 березня 2016 року; визнано протиправною бездіяльність Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 та 2019 роки; зобов`язано Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 та 2019 роки.

На виконання вказаного вище рішення суду Військова частина НОМЕР_1 за період з січня 2015 по липень 2019 нарахувала та виплатила індексацію грошового забезпечення, що підтверджується довідкою про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по липень 2019 року.

Позивач вважаючи, що відповідачем у спірний період невірно нараховано індексацію грошового забезпечення, звернувся до суду за захистом своїх прав.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції погодився із доводами позивача, що у спірний період - з 29.03.2016 по 28.02.2018 - необхідно було застосовувати, як базовий місяць січень 2008 року. Застосування відповідачем у цей період жовтня 2015 року як базового місяця для індексації суд вважав протиправним, оскільки в цьому місяці не вносилися зміни до посадових окладів військовослужбовців (посадові оклади військовослужбовців за посадами з січня 2008 року по лютий 2018 року були незмінними). Щодо здійснення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по липень 2019 року, то суд вважав, що відповідач врахував лише норми абзаців першого, другого пункту 5 Порядку №1078, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення та не врахував норми абзаців третього-п`ятого пункту 5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у місяці підвищення доходу і не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу. Таким чином, суд вважав, що для захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 29.03.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, а за період з 01.03.2018 по 12.07.2019 - з урахуванням положень абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону №2011-XII).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 (до 01.01.2016 - 101) відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Отож, статтею 2 Закону № 1282-ХІІ, статтею 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено індексації саме грошового забезпечення військовослужбовців, а не посадового окладу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Схеми посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01.01.2008.

У період спірних правовідносин - з 01.01.2008 року до 30.11.2015 року порядок проведення індексації визначався Порядком № 1078, абзац 1 пункту 5 якого передбачав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

При цьому п. 14 Порядку № 1078 встановлено, що роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Листом Мінсоцполітики від 12.12.2014 р. N 288/10/136-14 роз`яснено, що надбавки, доплати які не мають разового характеру і передбачені чинним законодавством, є об`єктами індексації і збільшення їх розміру впливає на визначення базового місяця. У випадку встановлення працівнику надбавки, базовий місяць при проведенні індексації змінюється, якщо таку надбавку встановлено вперше, або відбувається підвищення відсотка надбавки.

Відтак, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому «базовим місяцем» при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його постійних складових, які не мають разового характеру (місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових).

09.12.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1013 від «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015.

Вказаною Постановою №1013 внесено зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (надалі вказаний Порядок в редакції, яка діяла з 01.12.2015 року іменовано по тексту постанови Порядок №1078 в редакції постанови №1013), а зокрема замість «базового місяця» введено поняття місяць, у якому відбулося підвищення - у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснювалося з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Отож, з 01.12.2015 року для проведення індексації має значення лише підвищення тарифної ставки (окладу).

Натомість, наступна зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця у якому відбулося підвищення грошового доходу у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року №48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18 липня 2017 року № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

З огляду на вказані положення Порядку №1078 (в редакції постанови №1013) та роз`яснення Мінсоцполітики, за загальним правилом підставою для індексації починаючи з 01.12.2015 року є підвищення, зокрема посадових окладів особи, тоді як зміна підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, не випливає на встановлення (зміну) базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Отож, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018, посадові оклади військовослужбовців не змінилися.

Згідно з пунктом 3 Постанови № 1013: «Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078».

Отже, вказаною постановою Уряд фактично запропонував в грудні 2015 року підвищити зарплати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та підвищення постійних складових зарплати, з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати заново обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації.

Відтак, Постановою № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення, починаючи з 01.12.2015, але й визначено місяць, з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації.

При цьому у Порядку № 1078 (в редакції постанови №1013), на відміну від Порядку №1078, у редакції яка діяла до 15.12.2015, відсутнє таке поняття як «базовий місяць» для розрахунку індексації, тому і застосуванню до спірних правовідносин, які виникли після 15.12.2015 не підлягає.

До того ж, покликання позивача, що при розрахунку індексації за період грудня 2015 року по лютий 2018 року слід застосувати січень 2008 року «як базовий» безпідставне, оскільки до 15.12.2015 року діяв інший механізм визначення та обрахунку індексації.

Аналіз редакції пункту 5 Порядку № 1078, а особливо його 1-5 абзаци свідчить про те, що значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення тарифних окладів (стипендій), для обрахунку приймається за 1 або 100 відсотків лише коли таке підвищення відбулося після 15.12.2015.

Прийняття підвищення тарифних окладів, її постійних складових (стипендій), яке сталося до 15.12.2015 року, за 1 або 100 відсотків порушує таку складову верховенства права, як принцип правової визначеності, та суперечить положенням частини 1 статті 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач стверджує про те, що в жовні 2015 року відбулося підвищення щомісячного грошового забезпечення позивача і таке підвищення, призвело до зростання грошового доходу позивача та зміни базового місяця згідно Порядку № 1078, який діяв у редакції до 15.12.2015 року.

Однак, відповідачем при нарахуванні та виплаті індексації на користь позивача не досліджено жодних доказів того, що саме жовтень 2015року є базовим місяцем, позаяк відповідач не з`ясував та не перевірив та не навів жодних доказів та відомостей з приводу того, що у жовтні 2015року відбулося підвищення грошового доходу позивача за рахунок підвищення посадового окладу та /чи його постійних складових. Окрім того, відповідач не довів обставин з приводу того, що сума такого підвищення була більшою ніж сума нарахованої індексації грошового забезпечення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що здійснене відповідачем нарахування та виплата сум індексації грошового забезпечення за період з 29.03.2016 по 28.02.2018 з урахуванням того, що жовтень 2015року є базовим місяцем є передчасним та таким, що не ґрунтується на відповідних первинних документах (наказах, розпорядженнях, виплатних відомостях, відомостях нарахування сум індексації, тощо).

Отож, відповідачу належало встановити з урахуванням положень Порядку № 1078 (у редакції, що діяла у редакції до 15.12.2015 року) на підставі відповідних первинних документів (в тому рахунку і документів кадрового обліку та розрахункових документів) який місяць підвищення грошового доходу позивача до 01.12.2015року був «базовим місяцем» для нарахування індексації позивачу та провести нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 29.03.2016 по 28.02.2018 року відповідно до вимог Порядку №1078 (в редакції постанови №1013).

Однак, відповідач вказаних обставин не досліджував та не встановлював, а відтак прийшов передчасного та необґрунтованого належними доказами висновку, що жовтень 2015року є місяцем, який слід було застосовувати при нарахуванні суми індексації позивачу за період з 29.03.2016 по 28.02.2018 року.

Окрім того, з огляду на приведені положення законодавства та фактичні обставини справи колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період 29.03.2016 по 28.02.2018 повинна відбуватися виключно із урахуванням січня 2008 року (як місяця підвищення тарифної ставки, посадового окладу), позаяк суд порушив принцип незворотності дії правової норми в часі застосувавши чинні норми права до спірних відносин, що виникли раніше до набрання чинності певного нормативно-правового акту.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити дії за період з 29.03.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як «базового місяця» у якому було (підвищено тарифну ставку, посадовий оклад, не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, позаяк суд не урахував абзаців 1 - 5 пункту 5 Порядку № 1078 у редакції (в редакції постанови №1013).

Відтак суд апеляційної інстанції вважає, що з огляду на встановлені порушення та з метою ефективного захисту прав позивача у спірних правовідносинах, слід вийти за межі його позовних вимог та задовольнити його апеляційну скаргу частково, рішення суду скасувати та прийняти у вказаній частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог з урахуванням приведених висновків суду, викладених у цій постанові.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 12 липня 2019 року, то як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідач у межах спірних правовідносин безпідставно не врахував норми абзаців третього-п`ятого пункту 5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у місяці підвищення доходу і не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, а відтак доводи апелянта в цій частині колегія суддів до уваги не бере.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити дії за період з 29 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції у цій частині скасувати з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно ст. 139 КАС України судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 319, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі №140/9074/21 в частині визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування жовтня 2015 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 29 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін - скасувати та прийняти у вказаній частині постанову, якою позов ОСОБА_1 у цій частині задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не належного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням приведених висновків суду та відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003року (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (КОД ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 29 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові та з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

У задоволенні інших позовних вимог, які стосуються вказаної частини позову- відмовити.

В решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі №140/9074/21, яке стосується періоду з 01 березня 2018 року по 12 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 02 лютого 2022 року