Справа № 520/9577/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 р.Справа № 520/9577/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Севастьяненко К.О., м. Харків,, повний текст складено 27.09.21 року по справі № 520/9577/21

за позовом ОСОБА_1

до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 )

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ), в якій, з урахуванням уточнення, просив суд першої інстанції:

- наказ командира військової частини від 28.04.2021 року №95 про звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту а пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України "про військовий обов`язок та військову службу ...28 квітня 2021 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до Немишлянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова..." визнати протиправним та скасувати;

- зобов`язати відповідача поновити позивача у списках особового складу Військово-медичний клінічний центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ).

- відшкодувати позивачу витрати на надання професійної правничої допомоги.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що оскаржуваний наказ командира військової частини у зазначеній частині є таким, що винесений з порушенням законодавства у військовій сфері та потребує скасування.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини від 28.04.2021 №95 про звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту а пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України про військовий обов`язок та військову службу в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлення для зарахування на військовий облік до Немишлянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова з 28 квітня 2021 року.

Зобов`язано Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) поновити ОСОБА_1 у списках особового складу Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) з 28 квітня 2021 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді правничої допомоги в розмірі 2000,0 грн. (дві тисячі гривень).

Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №520/9577/21 - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, адже відповідно до приписів ст.243 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Посилається, що позивача було звільнено на підставі підпункту «а» пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у терміни, що не суперечать вимогам чинного законодавства. Зазначає, що на момент подання позову (31 травня 2021 року) Військово-медичним клінічним центром Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) було нараховано та надіслано заявку для надання додаткових бюджетних асигнувань видатки для виплати компенсації за неотримане речове майно (Заявка на бюджетні асигнування на 2020 рік за КПКВ 210120/3 за загальним фондом). Зазначає, що відповідачем були здійснені розрахунки, а отже, підстави для скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2021 №71 щодо звільнення позивача з військової служби - відсутні. В рапорті ОСОБА_1 зазначає, що претензій до командування військової частини не має, просить звільнити його з військової служби. Відповідно позивач не виразив свого заперечення щодо виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 до повного забезпечення грошовим забезпеченням. Вважає, що вимога позивача щодо грошової компенсації професійної правничої допомоги є безпідставною.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, зазначаючи при цьому, що відповідач під час видання наказу про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) допустив порушення приписів п.243 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. №1153/2008, що надає можливість виданий наказ командира військової частини в частині виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) скасувати, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №520/9577/21 - без змін.

Окрім того, представником позивача також було подано уточнений відзив на апеляційну скаргу, в якому уточнивши свою позицію щодо поданої скарги, просив останню залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №520/9577/21 без змін.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, позивач в період з 28.04.2019 по 28.04.2021 проходив військову службу за контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, військовим квитком позивача серія НОМЕР_2 , виданого Фрунзенським військовим комісаріатом м. Харкова, дата видачі 10 червня 1999.

Наказом від 28.04.2021 №95 старшого солдата ОСОБА_1 , водія - санітара евакуаційного відділення клініки невідкладної медичної допомоги (та прийому і евакуації) військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (по особовому складу) від 07 квітня 2021 року № 8-РС : військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини п`ятої пункту другого статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок ї військову службу», вважати, що справи та посаду здав 28 квітня 2021 року.

28 квітня 2021 року позивача виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Немишлянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова, м. Харків.

Вислуга років станом на 28 квітня 2021 року становить: календарна - 08 років 08 місяців 29 днів, пільгова - 00 років 04 місяці 14 днів, загальна - 09 років 01 місяць 13 днів.

Виплачено щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 130 % посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, індексацію у розмірі 309 грн. 33 коп. за період з 01 по 28 квітня 2021 року.

Щорічна основна відпустка за 2021 рік не надавалася. Відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за 8 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2021 рік. Грошову допомогу для оздоровлення за 2021 рік отримав.

Додаткова відпустка, як учаснику бойових дій, за 2016 - 2021 роки не надавалася. Відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки», пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплатити грошову компенсацію за 84 календарних дні невикористаної додаткової відпустки за 2016 - 2021 роки.

Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 №260 за 2021 отримав.

Виплати компенсацію за неотримане речове майно: усього 55 (п`ятдесят п`ять) предметів на суму 21064 грн. 29 коп. (двадцять одна тисяча шістдесят чотири гривні 29 коп.).

Постійним чи службовим житлом від МО України не забезпечувався.

ОСОБА_1 , вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ командира військової частини від 28.04.2021 року №95 про звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту а пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України "про військовий обов`язок та військову службу ...28 квітня 2021 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до Немишлянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова...", звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів надання згоди на виключення позивача зі списків особового складу без проведення належних розрахунків та здійснення з позивачем повного розрахунку до суду відповідачем не надано, а тому наказ командира військової частини від 28.04.2021 №95 про звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту а пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України про військовий обов`язок та військову службу в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлення для зарахування на військовий облік до Немишлянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова з 28 квітня 2021 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню. У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції також виходив з необхідності зобов`язання Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) поновити ОСОБА_1 у списках особового складу Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) з 28 квітня 2021 року. Стягуючи на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді правничої допомоги в розмірі 2000,0 грн. (дві тисячі гривень), суд першої інстанції виходив з того, що вказана сума є співмірною та необхідною до присудження на користь позивача.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XI (далі по тексту - Закон № 2232-XI) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно ч.1 ст.2 Закону №2232-XI військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 3 Закону № 2232-XI правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст.19 Закону № 2232-XI військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст.19 Закону № 2232-XI форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.1 ст. 24 Закону № 2232-XI початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону № 2232-XI закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно із ч. 9 ст. 26 Закону № 2232-XI звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі по тексту - Положення №1153/2008 в редакції на час спірних правовідносин) визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до п.2 Положення №1153/2008 громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (п.6 Положення №1153/2008).

Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим (п.7 Положення №1153/2008).

Згідно п.12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Аналізуючи наведені вище норми, колегія суддів зазначає, що початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини, а закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини у порядку, встановленому положенням про проходження військової служби громадянами України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.04.2021 року №95 старшого солдата ОСОБА_1 , водія - санітара евакуаційного відділення клініки невідкладної медичної допомоги (та прийому і евакуації) військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (по особовому складу) від 07 квітня 2021 року № 8-РС з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини п`ятої пункту другого статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважається таким, що справи та посаду здав 28 квітня 2021 року. 28 квітня 2021 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Немишлянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова, м. Харків (а.с.48).

Підставою для прийняття зазначеного наказу був, зокрема рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 28.04.2021.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що навіть за умови не проведення відповідачем розрахунку з позивачем у повному обсязі, сам наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.04.2021 року №95 в частині виключення позивача зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлення для зарахування на військовий облік до Немишлянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова з 28 квітня 2021 року з юридично - правової точки зору є вірним, оскільки альтернативних дій відповідача по відношенню до подальшого проходження військової служби позивачем не було, окрім як видати вказаний наказ. В даному випадку, відповідач був позбавлений можливості не прийняти відповідний наказ та продовжувати утримувати у штаті та на службі з виконанням відповідних позивачем обов`язків такої служби проти його волі, який виявив бажання припинити службу у зв`язку із закінченням дії контракту. Таке утримання було б явним порушенням прав позивача щодо подальшого такого проходження служби. Окрім того, питання продовження проходження служби та розрахунку при звільненні мають різну правову природу їх виникнення так і припинення.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 31 березня 2020 року по справі №820/4141/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведені вище висновки, доводи суду першої інстанції про те, що доказів надання згоди на виключення позивача зі списків особового складу без проведення належних розрахунків та здійснення з позивачем повного розрахунку до суду відповідачем не було надано, а тому оскаржуваний наказ не відповідає п.242 Положення №1153/2008, а також доводи позову ОСОБА_1 та його представника, висловлені останнім у відзиві на апеляційну скаргу, а також в уточненому відзиві на апеляційну скаргу щодо не роз`яснення відповідачем позивачу права на отримання грошової компенсації не отриманих предметів речового забезпечення, порядок та умови реалізації цього права, та відповідно неможливості виключення позивача зі списків особового складу військової частини без його згоди до проведення з ним усіх розрахунків, є необґрунтованими та такими, що не впливають на вирішення даної справи.

Також, колегія суддів зазначає, що у ході апеляційного перегляду даної справи не встановлено обставин, які б вказували на порушення відповідачем вимог чинного законодавства під час виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), щоб могли слугувати підставою для задоволення позовних вимог.

Окрім того, в позовній заяві позивачем не заявлялось вимог зобов`язального характеру щодо стягнення на його користь певних виплат та компенсацій, які на його думку він мав отримати до моменту виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з окремим позовом щодо стягнення грошових сум за затримку розрахунку з ним відповідачем в порядку ст.117 КЗпП України.

Щодо посилання позивача, а також його представника в обґрунтування своїх вимог на правові позиції Верховного Суду в певних справах, то колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України застосуванню до спірних правовідносин підлягають висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені в постанові від 31 березня 2020 року по справі №820/4141/17.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених позивачем вимог, а тому вважає помилковими висновки суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини від 28.04.2021 №95 про звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту а пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України про військовий обов`язок та військову службу в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлення для зарахування на військовий облік до Немишлянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова з 28 квітня 2021 року та зобов`язання Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) поновити ОСОБА_1 у списках особового складу Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) з 28 квітня 2021 року.

З огляду на наведені вище висновки щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів, враховуючи вимоги ст.139 КАС України, також вважає помилковими висновки суду першої інстанції про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді правничої допомоги в розмірі 2000,0 грн. (дві тисячі гривень).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 2 ст.317 КАС України визначено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року по справі №520/9577/21 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Щодо поданої 08.02.2022 року на електронну адресу суду апеляційної інстанції заяви відповідача про перенесення розгляду справи на інший строк, мотивуючи її неможливістю прибуття його представника для участі в судовому засіданні у зв`язку з розглядом справи в іншому суді, то колегія суддів відхиляє зазначену заяву, оскільки відповідач у справі, як суб`єкт владних повноважень, не був позбавлений можливості забезпечити явку іншого свого представника в судове засідання. Окрім того, наявні в матеріалах справи письмові докази дають можливість прийняти суду апеляційної інстанції рішення (постанову) у даній справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі № 520/9577/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 14.02.2022 року