Справа № 428/283/22
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/283/22
Провадження №2-а/428/195/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Сєвєродонецьку Луганської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1-го батальйону 6-ї роти Управління патрульної поліції в Луганській області Нємикіна Родіона Валерійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5207774 від 05.01.2022 року та закриття справи,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до поліцейського 1-го батальйону 6-ї роти Управління патрульної поліції в Луганській області Нємикіна Родіона Валерійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5207774 від 05.01.2022 року та закриття справи, мотивуючи вимоги тим, що 05.01.2022р. відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5207774 за порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме 05.01.2022р. о 17год. 28хв., водій керував т/з ВМВ 316, р.н. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР України. Позивач, вважає, що відповідач в порушення положень КУпАП передчасно дійшов до висновку про винуватість позивача, оскільки під час зупинки працівниками поліції транспортного засобу позивача, ближнє світло фар було увімкнене, однак поліцейський, незважаючи на пояснення ОСОБА_1 та заперечення притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так як не містять доказів того, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 19.1 (а) ПДР України. Крім того, службовою особою під час складання адміністративних матеріалів не пред`явлено будь-яких доказів винуватості позивача, окрім відео з реєстратора, на якому зафіксовано, як автомобіль рухається по дорозі з увімкненим ближнім світлом фар, однак відповідач самостійно дійшов висновку, що світло фар недостатньо яскраве та виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, хоча ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку. Адміністративна відповідальність за рух в темну пору доби без увімкнених фар ближнього світла передбачена ст.125 КУпАП та може наставати лише у вигляді попередження. Тому, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду і просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5207774 від 05.01.2022 року та закрити провадження у справі.

14.01.2022р. судом постановлено ухвалу про розгляд зазначеної адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав суду відеоматеріали правопорушення та відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2022р. інспектором поліції 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Нємикіним Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5207774 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 05.01.2022 о 17год. 28хв. в м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, 68, водій ОСОБА_1 керував т/з ВМВ 316, р.н. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР України.

В п.7 постанови «до постанови додаються» зазначено, що до неї додається відео з нагрудної камери 473957.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч.ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Розділом 19 ПДР України встановлені правила користування зовнішніми приладами.

Відповідно до п. 19.1 (а) ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1,4 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідач надав суду відеозаписи clip-0.mp4, clip-1.mp4, clip-2.mp4.

З відтворених відеозаписів, видно, що 05.01.2022р. о 17:26 водій керував т/з ВМВ 316, р.н. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

На відеозаписі зафіксовано рух автомобіля з увімкненими габаритними вогнями.

Зафіксовано зупинку т/з та встановлено, що за кермом т/з ВМВ 316, р.н. НОМЕР_1 перебуває позивач ОСОБА_1 . Позивачу повідомлено причину зупинки - рух без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби та звернено його увагу на рух транспортного засобу тільки з ввімкненими габаритними вогнями, замість ближнього світла фар в порушення вимог пп.19.1 (а) ПДР України.

З відеозапису 473957 (0173980) «clip-1.mp4» встановлено, що після повідомлення позивачу причини зупинки, останній увімкнув ближнє світло фар.

Відеозаписом зафіксовано розгляд справи поліцейським за ч.2 ст. 122 КУпАП, роз`яснення позивачу прав за ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в тому числі право на юридичну допомогу (адвоката), порядок оскарження постанови та порядок сплати штрафу.

Під час розгляду справи позивач заявив клопотання ознайомитися з доказами по справі (відеофіксацією правопорушення). Відповідачем задоволено вказане клопотання та позивачу на місці зупинки було надано для ознайомлення відеозапис з відеореєстратора на якому зафіксовано рух транспортного засобу позивача. Під час ознайомлення з відеозаписом позивач вказав, що він їхав з увімкненими фарами, а для встановлення факту того, що на його автомобілі були ввімкненні саме габаритні вогні, а не ближнє світло фар необхідно провести експертизу. Разом з цим, на відеозаписі «clip-1.mp4» зафіксовано, що позивач звертає увагу поліцейського на те, що біля них проїхав автомобіль, який теж рухається без ввімкненого ближнього світла фар.

Позивачем належних та допустимих доказів правомірності своїх дій суду не надано.

Проаналізувавши дані відеозапису, суд приходить до висновку, що їх зміст повністю спростовує доводи позивача, якими він обґрунтував позовну заяву та свідчить про їх не змістовність.

Суд вважає доводи позивача, викладені у позовній заяві, необґрунтованими, оскільки вони спростовуються доказами, наданими відповідачем.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд приходить до висновку, що під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 відповідачем був встановлений факт вчинення адміністративного правопорушення, встановлено, що це правопорушення скоїв саме позивач і він підлягає адміністративній відповідальності, з урахуванням встановлених обставин справи винесено постанову, якою накладено на останнього штраф у розмірі 510грн. у відповідності до вимог ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що дані відеозапису повністю спростовують доводи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги щодо необхідності скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5207774 від 05.01.2022 року, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо вимог про визнання незаконною постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, суд відзначає, що оскільки ці вимоги є похідними від вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, то у їх задоволенні слід також відмовити, оскільки суд не знайшов підстав для скасування вищезазначеної постанови.

Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 21, 72-77, 139, 194, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) до поліцейського 1-го батальйону 6-ї роти Управління патрульної поліції в Луганській області Нємикіна Родіона Валерійовича (місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5207774 від 05.01.2022 року та закриття справи.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя І. О. Юзефович