Справа № 750/1549/22
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1549/22
Провадження № 2-а/750/40/22
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Карапута Л.В., перевіривши додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Жукотської Марії Михайлівни, Управління патрульної поліції в Чернігівській обалсті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и л а :

14.02.2022 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Жукотської Марії Михайлівни, Управління патрульної поліції в Чернігівській обалсті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В своєму позові позивач просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на складний майновий стан.

Зазначена позовна заява має бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 161 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Законом України від 19 вересня 2013 року № 590-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень КУпАП щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини сьомої статті 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон № 3674-VI не передбачає.

Тож особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням про накладення адміністративного стягнення, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, учасники справи вправі оскаржити його в апеляційному порядку і Закон № 3674-VI винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають (постанова від 18 березня 2020 року № 543/775/17).

З огляду на викладене, позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Відповідно до закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Практика, у тому числі у справах проти інших держав, має застосовуватись органами державної влади, зокрема судами. Згідно з рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи від 14.05.81 №R (81)7 щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, та сталої практики ЄСПЛ вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, а попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Також ЄСПЛ виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що може бути сплачений заявником. Адже невиправдано великий розмір, який не враховує фінансового становища заявників, а обчислюється на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Така позиція була викладена у справі «Георгел та Георгета Стоїческу проти Румунії».

При розгляді справ ЄСПЛ установлює, чи був дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Для того щоб гарантувати такий справедливий баланс та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від сплати судового збору тих заявників, які можуть довести своє погане фінансове становище.

Отже, на переконання ЄСПЛ, при визначенні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансових можливостей заявника, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Законом «Про судовий збір» визначено, що підставою для відстрочки або розстрочки сплати судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення рішення у справі, а також зменшення розміру судового збору або ж звільнення від його сплати є майновий стан сторони. Отже, як убачається з практики ЄСПЛ, підставою для відповідного рішення суду може бути «фінансовий стан». А за національним законом, «майновий стан» особи.

Таким чином, основою визначення фінансового стану сторони, на думку ЄСПЛ, є наявність чи відсутність у сторони «вільних» коштів, які необхідно сплатити. Поняття ж «майновий стан» набагато ширше. Майном уважається окрема річ, сукупність речей, у тому числі гроші, а також майнові права та обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що позивач з метою обґрунтованого вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору, має подати до суду не тільки копію довідки про суми виплачених доходів та утриманих податків, а й відомості з банківських установ про відсутність коштів на рахунках у банківських установах, та дані про своє майно з державних реєстрів. Тому суд не знаходить підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того позивачем в якості співвідповідача по справі зазначено Управління патрульної поліції в Чернігівській області, яке згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є юридичною особою, тому позивачу необхідно вказати належного співвідповідача по справі, а саме Департамент патрульної поліції та надати виправлений адміністративний позов.

Відповідно до ч.13 ст.171 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Оскільки ОСОБА_1 позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 161 КАС України, то її у відповідності до ч.13 ст. 171 КАС України слід залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 161, 171 КАС України,

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Жукотської Марії Михайлівни, Управління патрульної поліції в Чернігівській обалсті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху, надавши позивачу строк в п`ять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі виконання вимог ухвали суду у встановлений строк, суд продовжить розгляд справи, якщо недоліки не будуть усунуті у строк встановлений судом, то позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Карапута