Справа № 540/8196/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/8196/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу у місті Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) з позовом до Дніпровського районного відділу у місті Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - відповідач, УДМС), у якому просить:

- визнати протиправною відмову Дніпровського районного відділу у місті Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області у видами ОСОБА_3 паспорта громадянки України у формі книжечки у зв`язку втратою, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Дніпровський районний відділ у місті Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, оформити та видати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з втратою, паспорт громадянина України у формі книжечки з прописаним кульковою ручкою (не всіма великими літерами-CapsLock), відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про мою доньку, до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Позов обґрунтований тим, що після втрати її дочкою паспорта громадянина України, вона звернулась до відповідача з проханням оформити і видати їй замість втраченого паспорт у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ.

Листом №6510-2710/6510-21 від 29.10.2021 УДМС відмовило в задоволенні заяви, мотивуючи, зокрема, тим, що після законодавчих змін видача паспортів України зразка 1994 року здійснюється органами ДМС на підставі рішення суду. Позивачка ж вважає, що погодження на оформлення паспорта громадянина України у формі картки є також згодою на присвоєння особі персонального номера, що позивачка порівнює зі злочинами, які набули оцінки Нюрнберзьким трибуналом в 1946 році. Також, стверджує, що цифровий ідентифікатор у штрих кодовому варіанті запису містить символіку, що уособлює антихриста. Вказану обставину називає викликом Богові та віроломним втручанням у духовне життя людини, безпрецедентним насильством над душею людини.

На підставі викладеного та покликаючись на правові висновки, наведені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.09.2018 року по справі №806/3265/17 ОСОБА_1 , просить визнати протиправною відмову УДМС у видачі їй паспорту громадянина України у формі книжечки та зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії. Також бажає отримати паспорт з прописаним кульковою ручкою (не всіма великими літерами-CapsLock), відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про мою доньку, до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Ухвалою суду від 20.12.2021 провадження відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20.01.2022 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позов не визнає. Зазначає, що 21.10.2021 засобами поштового зв`язку надійшла заява доньки позивачки з вимогою оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки замість втраченого паспорта в формі ID-картки.

На зазначене звернення заявниці повідомлено, що вона документована паспортом громадянина України у формі ID-картки та надано роз`яснення щодо умов отримання паспорта громадянина України замість втраченого.

Пояснює, що донькою позивачки вже надавалась згода на внесення інформації до реєстру та надання згоди на обробку персональних даних при первинному оформленні паспорта громадянина України. Також, відповідач зазначає, що позивачка не зверталась особисто з повідомленням про втрату паспорта, що є порушенням передбаченого законом порядку.

На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Так, з наявної в матеріалах адміністративної справи заяви-анкети №2829957 від 23.01.2019 вбачається, що 23.01.2019 року дочка позивачки - ОСОБА_4 звернулась до Дніпровського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області з заявою в якій просила у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію відносно неї. Цією ж заявою ОСОБА_4 надала згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців її рук та внесення до безконтактного електронного носія відцифрованих відбитків пальців рук відповідно до Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення від цифрованих відбитків пальців рук особи.

Заява підписана ОСОБА_2 особисто, разом з заявою особою надано зразок підпису та біометричні дані.

На підставі заяви ОСОБА_2 отримано паспорт громадянина України у формі пластикової картки, що нею не заперечується в позовній заяві.

22.10.2021 ОСОБА_2 звернулась до Дніпровського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області з заявою в довільній формі (а.с.13-15), в якій вимагала: "Замість втраченого паспорта у вигляді ID-картки видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки з прописаним кульковою ручкою, заглавними та маленькими літерами, згідно із правилами українського правопису, ім`ям, по батькові та прізвищем."

29.10.2021 Дніпровським районним відділом у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області за вихідним № 6510-2710/6510-21 ОСОБА_2 надано відповідь на її заяву, в якій йдеться про те, що:

- ОСОБА_2 документована паспортом громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 від 06.02.2019 року, термін дії до 06.02.2023 року;

- пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланку, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Порядок №302) передбачено, що паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій;

- наведено приписи п.46 Порядку №302;

- зазначено, що відповідно Постанови №302 паспорт громадянина України зразка 1994 року видається органами ДМС на підставі рішення суду.

Зі змістом зазначеної відповіді позивачка не погодилася, розцінює їх як відмову в задоволенні заяви про видачу паспорта у формі книжечки, що стало підставою для його звернення до суду з зазначеним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон № 5492-VI) визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Статтею 1 Закону № 5492-VI передбачено, що законодавство про Єдиний державний демографічний реєстр та про документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Суспільні відносини, пов`язані зі збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Частиною 1 статті 4 Закону № 5492-VI визначено, що єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються зі застосуванням засобів Реєстру, забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

За правилами частин 1, 3 ст. 10 Закону № 5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що здійснює формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в установленому порядку.

Підставами для обробки персональних даних відповідно до ст. 11 Закону України "Про захист персональних даних" є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних.

Пунктом 2 частини 1 ст. 11 вказаного Закону передбачено, що дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень.

Положеннями підпункту "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону №5492-VI визначено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом з застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, паспорт громадянина України.

Згідно частин другої та четвертої статті 14 Закону № 5492-VI документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України (частина перша, абзац перший частини другої статті 21 Закону № 5492-VI).

У відповідності до частини п`ятої статті 21 Закону № 5492-VI оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.

Таким чином, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, є документами, які забезпечують ідентифікацію особи та підтверджують її статус. Належна ідентифікація особи захищає права та свободи інших осіб, які вступають з такою особою в правові відносини і користуються при цьому документами особи як такими, що належно її ідентифікують.

Пунктом 3 Розділу І Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (в редакції постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 № 3423-XII) (далі - Положення №2503-XII) визначено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Приписами підпункту 1 пункту 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 (далі - Порядок № 302) установлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Пунктом 9 Порядку № 302 за оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта справляється адміністративний збір у порядку та розмірах, установлених законодавством. Адміністративний збір справляється у разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта зразка 1994 року. За оформлення паспорта вперше адміністративний збір не справляється.

Перелік документів, які необхідно подати заявнику для оформлення паспорта, передбачено п. 46 Порядку № 302.

Відповідно наведеної норми, заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого подає такі документи:

1) заяву встановленого МВС зразка про втрату або викрадення паспорта зразка 1994 року (далі - заява про втрату паспорта);

2) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (у разі викрадення паспорта на території України);

3) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);

4) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

5) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);

6) документ, що посвідчує особу законного представника/ уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;

7) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;

8) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):

про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка;

про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;

про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття;

9) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.

Також, з 21.06.2019 набрав чинності Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 року №456 (далі - Тимчасовий порядок №456).

Розділом VI Тимчасового порядку №456 регламентована процедура видачі паспортів замість утрачених або викрадених.

Згідно з п. 1 Розділу VI Тимчасового порядку №456 для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого заявник подає:

1) заяву про втрату/викрадення паспорта (далі - заява про втрату паспорта) за зразком, наведеним у додатку 5 до цього Тимчасового порядку;

2) рішення суду;

3) заяву;

4) дві (три - у разі одержання втраченого паспорта в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см;

5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або оригінал документа про звільнення від його сплати (у разі втрати паспорта);

6) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (у разі викрадення паспорта на території України);

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

У разі оформлення паспорта замість втраченого/викраденого, оформленого територіальним підрозділом ДМС, який припинив свою діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, заявник додатково подає всі наявні документи, у тому числі документи, що містять фотозображення особи. Для оформлення паспорта замість втраченого/викраденого рішення суду не подається, якщо паспорт, який було втрачено/викрадено, оформлювався на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2 розділу VІ Тимчасового порядку заява про втрату паспорта реєструється в журналі реєстрації заяв про втрату/викрадення паспорта за формою згідно з додатком 6 до цього Тимчасового порядку, після чого посадова особа територіального підрозділу ДМС заводить справу про втрату або викрадення паспорта (далі - справа про втрату паспорта), до якої долучаються подані документи та матеріали перевірки.

До видачі паспорта територіальний підрозділ ДМС на підставі заяви про видачу тимчасового посвідчення за формою згідно з додатком 7 до цього Тимчасового порядку видає особі тимчасове посвідчення за формою згідно з додатком 8 до цього Тимчасового порядку відповідно до розділу VII цього Тимчасового порядку.

Строк розгляду заяви про втрату паспорта становить 30 календарних днів з дня подання заяви. За потреби проведення додаткової перевірки за матеріалами справи про втрату паспорта або у разі несвоєчасного надходження відповіді на направлені запити строк розгляду продовжується не більше ніж на 30 календарних днів.

Згідно з п. 8 розділу VI Тимчасового порядку №456 після проведення необхідних перевірок за заявою про втрату паспорта працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за заявою про втрату паспорта за формою згідно з додатком 11 до цього Тимчасового порядку, який затверджується керівником цього підрозділу. У висновку зазначаються результати перевірки і прийняте рішення про видачу паспорта

З аналізу викладеного вбачається, що як Порядок №302 так і Тимчасовий порядок №456 містять алгоритм дій особи в разі втрати паспорта громадянина України та необхідний перелік документів, необхідний до подання.

Проте, особливу увагу необхідно звернути на положення пп.1 п.3 Тимчасового порядку №456 та пп.7 п.6 Порядку №302, відповідно яких:

- "оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто" (пп.1 п.3 Тимчасового порядку №456);

- "оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи ДМС) особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто" (пп.7 п.6 Порядку №302).

Тобто, обидва порядки передбачають в якості обов`язкової умови для отримання паспорта громадянина України замість втраченого - особисте звернення особи, якій належав паспорт.

Суд звертає увагу на те, що вказана норма не є формальною, оскільки приписи наведених нормативних актів передбачають процедуру ідентифікації особи, якій видається паспорт. Зазначене є обґрунтованим природою вказаного документа як такого, що посвідчує особу.

В даному конкретному випадку, з матеріалів адміністративної справи (а саме з копії конверту, в якому містились надіслані позивачкою документи) вбачається, що дочка позивачки звернулась до відповідача не особисто, а з використанням засобів поштового зв`язку, що свідчить про невиконання заявником передбаченого законом алгоритму дій для отримання паспорту громадянина України замість втраченого.

Таким чином, ОСОБА_2 не виконано умов для отримання паспорта громадянина України ані в формі книжечки зразка 1994 року, ані в формі ID-картки, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні даного позову.

Крім наведеного, щодо підстав даного позову, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, позивачка та її донька не бажають отримувати паспорт в формі ID-картки посилаючись на те, що вони не погоджуються на присвоєння персонального номеру УНЗР.

З цього приводу суд вказує на наступне.

Так, відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" від 01 червня 2010 року №2297-VI (далі - Закон №2297-VI), суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Пунктом 2 частини другої статті 15 Закону №2297-VI передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 4 частини другої статті 15 цього ж Закону передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі набрання законної сили рішення суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Згідно вимог статті 4 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру.

Внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним (стаття 10 Закону № 5492-VI).

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 5492-VI для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що здійснює формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в установленому порядку.

Згідно пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, належить, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 5 статті 21 Закону України № 5492-VI встановлено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.

Отже, паспорт громадянина України оформлюється виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, до якого вноситься інформація щодо ідентифікації осіб, які звернулися для оформлення такого паспорта (автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі).

Судом встановлено, що отриманий ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі ID - картки № НОМЕР_1 оформлений за допомогою засобів ЄДДР внаслідок волевиявлення дочки позивачки.

Тобто, ОСОБА_2 при оформленні ID-картки, надала згоду на обробку її персональних даних, що підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи заявою-анкетою №2829957 від 23.01.2019 року.

Отже, внесення інформації щодо ОСОБА_2 , наданої нею особисто, до Реєстру та автоматичне формування УНЗР у зв`язку із цим, жодним чином не порушує прав особи, оскільки відбулось з її волі та на підставах, передбачених законом.

При цьому, законна і добровільна видача позивачу паспорта громадянина України у формі картки та внесення інформації щодо неї до Реєстру жодним чином не суперечить нормам Конституції України, Закону №2297-VI, а позивач фактично має право на поновлення або виправлення інформації в реєстрі, але ніяк не на вилучення її.

Організаційні засади створення і функціонування Єдиного державного демографічного реєстру, види персональних даних, які підлягають обробці засобами Реєстру і мета цієї обробки визначені на законодавчому рівні, оскільки сфера цих суспільних відносин, за статтею 92 Конституції України, є предметом винятково законодавчого регулювання.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що інформація про ОСОБА_2 була отримана з її дозволу і без порушень вимог Закону №2297-VI, як і Закону №5492-VI та є достовірною, підстави для видалення УНЗР, а також даних щодо позивача - відсутні.

Аналогічного висновку щодо неможливості видалення з Єдиного державного демографічного реєстру інформації, що внесена в порядку, передбаченому законом дійшов Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 року по справі № 260/99/19.

А тому, видача ОСОБА_2 паспорта за зразком 1994 року після добровільного отримання нею паспорту в формі ID-картки не сприятиме меті позову та не забезпечить належний судовий захист доньки позивачки, оскільки не має наслідком видалення відомостей щодо особи Єдиного державного демографічного реєстру та анулювання УНЗР.

Аналогічного висновку за обставин релевантним обставинам даної справи дотримується П`ятий апеляційний адміністративний суд, зокрема в постановах від 30 листопада 2021 року в справі № 400/2818/21, від 23.05.2019 року в справі 540/2235/18.

Так, в справі № 400/2818/21 судова колегія звернула увагу, що: "обмін паспорта у формі ID картки на паспорт у формі книжечки жодним чином не забезпечить захист приватного життя позивача …".

В справі №540/2235/18 колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду зазначила, що: "Той факт, що позивач втратив паспорт громадянина України у вигляді ID-картки не тягне за собою наслідку автоматичного видалення наявної в Реєстрі інформації щодо позивача, а лише є підставою для звернення до відповідних органів щодо оформлення паспорту замість втраченого.

У свою чергу, слід зазначити, що Закон не передбачає підстав та права вимагати видалення з Реєстру даних, а унікальний номер запису в цьому Реєстрі не може бути видалений, якщо особа отримувала документи із застосуванням засобів Реєстру… Відтак, колегія суддів беручи до уваги вищенаведене, приходить до висновку, що факт надання згоди на обробку персональних даних та отримання … паспорту громадянина України у формі ID-картки із внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, виключає підстави для задоволення вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень видати інший паспорт у вигляді паспортної книжечки, згідно Положення № 2503, оскільки це не передбачено законодавством.

Стосовно посилання позивачки на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові за результатами розгляду справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) від 19.09.2018 року суд зазначає, що вони не можуть бути застосовані при розгляді даної справи, оскільки підстави позову у зразковій справі не відповідають підставам позову даної адміністративної справи.

Так, в зразковій справі предметом спору були вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, тоді як в даній справі позивачем згода на обробку персональних даних була добровільно надана.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність наданої ним доньці позивачці відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII, з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України (у зв`язку з відсутністю правових підстав для задоволення заяви позивача), а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 112010201