Справа № 200/13433/21
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року Справа№200/13433/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бєломєстнова О.Ю. при секретарі: Щербак Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідачів - Головнокомандувача Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 , Командира військової частини НОМЕР_1 генерал-полковника ОСОБА_3 , Командира військової частини НОМЕР_2 генерал-майора ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідачів - Головнокомандувача Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 , Командира військової частини НОМЕР_1 генерал-полковника ОСОБА_3 , Командира військової частини НОМЕР_2 генерал-майора ОСОБА_4 , у якій просив:

- визнати протиправним незвільнення з військової служби через службову невідповідність на підставі підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 командиром військової частини НОМЕР_2 генерал-майором ОСОБА_4 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.02.2020 № 36 на посаду начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_3 ;

- визнати протиправним незвільнення з військової служби через службову невідповідність на підставі підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 командиром військової частини НОМЕР_1 генерал-полковником ОСОБА_3 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.02.2020 № 36 на посаду начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_3 ;

- визнати протиправним незвільнення з військової служби через службову невідповідність на підставі підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 Головнокомандувачем Збройних Сил України генерал-майором ОСОБА_2 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.02.2020 № 36 на посаду начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_3 ;

- зобов`язати Головнокомандувача Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 звільнити з військової служби через службову невідповідність на підставі підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.02.2020 № 36 на посаду начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_3 .

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що проходив військову службу за контрактом на посаді начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти ВЧ НОМЕР_3 з 14.03.2020. За час проходження служби неодноразово (8 разів) притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень, що підтверджується відповідними постановами суду. Проте, після другого притягнення до адміністративної відповідальності його не звільнено з військової служби. За цей час позивач двічі розглядався на засіданні атестаційної комісії ВЧ НОМЕР_3 , за результатом чого документи щодо його звільнення були направлені до ВЧ НОМЕР_2 . На скарги з приводу незвільнення з військової служби був повідомлений про можливість цього після виходу його частини із зони ООС. Проте з березня 2021 року, коли це відбулося, його не було звільнено з військової служби.

Позивач також зазначає, що у нього склалися особисті неприязні стосунки з командиром медичної роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 та описує їх зміст. Зазначає про небажання проходити військову службу під командуванням вказаної особи. Позивач 28.08.2021 звертався зі скаргами до всіх трьох відповідачів у справі, на що отримав відповідь про можливість його звільнення через службову невідповідність тільки у разі застосування відповідного дисциплінарного стягнення на підставі проведеного службового розслідування.

Вважає протиправним його незвільнення з військової служби та просить зобов`язати відповідачів звільнити його на підставі абз. д п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за службовою невідповідністю).

Ухвалою від 18.10.2021 позовну заяву було залишено без руху. Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою від 02.11.2021 відкрито провадження у справі.

Відповідач-1 - Головнокомандувач Збройних Сил України генерал-майор Залужний В.Ф. надав суду відзив на позовну заяву від 22.11.2021 №316/3147, у якому просив відмовити у задоволенні позову через належність спірних обов`язків до повноважень командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ ЗСУ.

Відповідач-2 командир військової частини НОМЕР_1 генерал-полковник ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву від 15.11.2021 №55977, у якому просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю до позивача не застосовувалося. Тільки з надходженням до відповідача-3 передбаченого законодавством пакету документів, до якого входить такий наказ, у відповідача-3 виникне обов`язок та повноваження зі звільнення позивача з військової служби.

Відповідач -3 командир військової частини НОМЕР_2 генерал-майор ОСОБА_4 також надав суду відзив на позовну заяву від 16.11.2021 №6001, який за змістом повторює відзив відповідача-2.

Ухвалою від 30.11.2021 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучена військова частина НОМЕР_3 , витребувані додаткові докази по справі.

23.12.2021 позивач надав суду заяву про зміну предмету позову, у якій виклав позовні вимоги у новій редакції, змінивши позовні вимоги до відповідача-3 та виключивши з них позовні вимоги до інших відповідачів, а саме просить:

визнати протиправним незвільнення з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 командиром військової частини НОМЕР_2 генерал-майором ОСОБА_4 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.02.2020 № 36 на посаду начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_3 ;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 генерал-майора ОСОБА_4 звільнити з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.02.2020 № 36 на посаду начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_3 .

Третя особа - військова частина НОМЕР_3 надала письмові пояснення по справі від 22.12.2021 № 0989/3/424, які за змістом повторюють відзив відповідача-2.

Ухвалою суду від 23.12.2021 закрите підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 19.01.2022. У судове засідання представники сторін не з`явилися, причини цього не повідомили. Справу розглянуто відповідно до ч. 1 ст. 205, ч.4 ст. 229 КАС України у відсутність представників сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши зібрані у справі докази суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних силах України, що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_4 .

22.02.2020 позивачем підписаний контракт про проходження військової служби у Збройних силах України (надалі - ЗСУ) на посадах осіб офіцерського складу строком на 3 роки (а.с. 18-21).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 17.03.2020 №123 позивача визнано таким, що з 14.03.2020 приступив до виконання службових обовязків, прийняв справу та посаду начальника пересувного стоматолодічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_3 (а.с. 22).

03.03.2021 командиром медичної роти ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_6 поданий командиру ВЧ НОМЕР_3 рапорт, у якому просив розглянути на атестаційній комісії питання невідповідності позивача займаній посаді та звільнення із військової служби через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем (а.с. 100-101).

Підписана ОСОБА_6 службова характеристика позивача від 27.04.2021 містить висновок про невідповідність позивача займаній посаді та рекомендацію вирішити питання про придатність до військової служби (а.с. 102-104).

09.05.2021 постійно діюча атестаційна комісія ВЧ НОМЕР_3 розглянула вказаний вище рапорт ОСОБА_7 , за результатом чого одноголосно дійшла висновку про доцільність звільнення позивача із ЗСУ.

При цьому комісія встановила неодноразове притягнення позивача до адміністративної та дисциплінарної відповідальності за вживання спиртних напоїв. У протоколі відображені факти накладення на позивача 12.09.2020 дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність, притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 282-11 КУпАП згідно з постановами судів від 13.07.2020 та 22.01.2021.

Результати голосування зафіксовані у протоколі № 8 від 09.05.2021 (а.с. 106-106).

Згідно із медичною характеристикою від 23.07.2021 позивач має психичні та поведінкові розлади внаслідок тривалого зловживання алкоголем, синдром залежності. Рекомендовано проходження ВЛК для визначення придатності до проходження військової служби (а.с. 107-108).

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполь від 22.06.2021 по справі №264/2697/21 (провадження №3/264/1405/2021) позивача визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 172-20 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 днів.

Згідно з рапортом ТВО командира ВЧ НОМЕР_3 Рудь К. від 13.08.2021 позивач 11.08.2021 вибув до гауптвахти у м. Краматорськ, повідомив про неприйняття його під арешт через відсутність вільних приміщень, однак до місця служби не повернувся (а.с. 112).

Листом від 08.09.2021 №116/9/кц/2/1679 т.в.о. начальника кадрового центру Сіхопутний військ ЗСУ Грицай В. повідомив позивачеві про можливість звільнення з військвої служби через службову невідповідність на підставі п.п. ж п. 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі застосування до військовослужбовця відповідного дисциплінарного стягнення на підставі проведеного службового розслідування. Проте, відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 318 від 07.09.2021 позивач вважається таким, що перебуває у самовільній відлучці, тому притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності та в подальшому прийняти кадрове рішення неможливо (а.с. 34-35).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Як вбачається з останньої редакції позовних вимог, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача-3 щодо незвільнення з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем (позивачем) на підставі підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (надалі - Закон №2232).

Підпункт ж пункту 2 частини 5 статті 26 цього Закону передбачає, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Підпункт д того самого пункту визначає можливість звільнення з військової служби під час дії особливого періоду через службову невідповідність.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону №2232 порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджено Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (надалі - Положення).

Норми Положення конкретизують умови звільнення з військової служби як за п.п. ж, так і за п.п. д п. 2 ч.5 ст. 26 Закону №2232.

Так, відповідно до п. 228-1 Положення (у редакції, що була чинною до 29.09.2021) звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Що стосується наказу про звільнення військовослужбовця через службову невідповідність, пунктом 238 Положення визначено, що підставою для видання відповідного наказу є наказ про застосування такого дисциплінарного стягнення (звільнення з військової служби через службову невідповідність як окремий вид дисциплінарного стягнення передбачений п.п. ж п. 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Суд звертає увагу, що за приписами п. 236 Положення з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення. Форма, порядок оформлення та зберігання документа, в якому відображається зміст проведення бесіди, визначаються Міністерством оборони України.

Ця норма є загальною та застосовується як при звільненні з військової служби за п.п. ж, так і за п.п. д п. 2 ч.5 ст. 26 Закону №2232.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 19 травня 2009 р. за № 438/16454 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4.20 Інструкції якщо протягом шести місяців після накладення дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність військовослужбовець не виправив своєї поведінки і стягнення не відіграло своєї ролі, командир військової частини приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби.

Виконання рішення здійснюється шляхом накладення посадовими особами, визначеними Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, таких дисциплінарних стягнень, як пониження в посаді або звільнення з військової служби. Підставою для цього рішення є клопотання командира військової частини з наданням матеріалів службового розслідування та інших документів, що підтверджують факти нових правопорушень і порушень військової дисципліни, вчинених військовослужбовцем після попередження про неповну службову відповідність. Клопотання командира військової частини з цими документами подаються безпосередньо посадовій особі, яка має право накладати такі дисциплінарні стягнення, із дотриманням строків, визначених статтею 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Звільнення з військової служби здійснюється у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем або через службову невідповідність.

Крім того, відповідно до п. 7.15 Інструкції військовослужбовець, який за результатами оцінювання має висновок про невідповідність займаній посаді, або протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби обов`язків два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, або на підставі письмового наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану дисципліни згідно з Інструкцією з надання доповідей і донесень про події, порушення та їх облік, чи протягом останніх 6 місяців після попередження про неповну службову відповідність не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, розглядається на засіданні відповідної атестаційної комісії. Перед розглядом атестаційної комісії на таких військовослужбовців складається службова характеристика.

Звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється за підсумками атестування з виконанням вимог, визначених пунктом 228-1 Положення (п.12.4. Інструкції).

З аналізу перелічених вище норм Інструкції слідує, що звільненню з військової служби за п.п. д п. 2 ч.5 ст. 26 Закону №2232 передує притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, у той час як звільненню за п.п. ж того самого пункту має передувати проведення атестування військовослужбовця.

Судом не встановлено накладення на позивача дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби через службову невідповідність.

На підставі копії протоколу № 8 від 09.05.2021 засідання постійно діючої атестаційної комісії ВЧ НОМЕР_3 (а.с. 106-106) судом встановлена наявність однієї з обставин, яка має передувати звільненню за п.п. ж п. 2 ч.5 ст. 26 Закону №2232 - проведення атестації військовослужбовця.

Ухвалою від 30.11.2021 суд зобов`язав ВЧ НОМЕР_3 надати письмові пояснення щодо стану виконання рішень атестаційної комісії щодо позивача. Будь-яких відомостей щодо цього суду надано не було.

За приписами п. 12.9 Інструкції документи на звільнення військовослужбовців з військової служби надсилаються безпосередньо до кадрового органу, підпорядкованого посадовій особі, яка має право на звільнення такого військовослужбовця з військової служби. Перелік таких документів наведений у додатку 19 до Інструкції.

Пунктом 8 цього переліку визначено, що для звільнення у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем подаються:

- копія атестації;

- копії документів (службової картки, матеріалів службових розслідувань, рішення ради офіцерів тощо), що свідчать про невиконання військовослужбовцем умов контракту;

- копія аркуша бесіди;

- копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для висновку про виникнення у відповідача-3 обов`язку звільнити позивача на підставі п.п. ж п. 2 ч.5 ст. 26 Закону №2232 суд має встановити дотримання визначених для цього законодавством умов - надходження до кадрового органу, підпорядкованого відповідачу-3, усіх документів, перелічених у п. 8 додатку 19 до Інструкції.

Судом не встановлено надходження таких документів, а також проведення з позивачем бесіди, за наслідками якої складається аркуш бесіди. Обов`язковість такої бесіди безвідносно підстав звільнення визначена п. 236 Положення та п. 6, 8 додатку 19 до Інструкції.

За відсутності таких документів підстави для висновку про виникнення у командира військової частини НОМЕР_2 генерал-майора ОСОБА_4 обов`язку звільнити позивача з військової служби на підставі п.п. ж п. 2 ч.5 ст. 26 Закону №2232 - відсутні.

Так само судом не встановлено накладення на позивача дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби через службову невідповідність, що наразі виключає обов`язок відповідача-3 звільнити позивача з військової служби на підставі п.п. д п. 2 ч.5 ст. 26 Закону №2232.

Пунктом 4 ч.2 ст 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У такому випадку відповідно до ч.4 тієї самої статті суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зважаючи на відсутність встановлених законом підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача-3 щодо звільнення позивача з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992, вимоги щодо зобов`язання такого відповідача звільнити позивача з військової служби є передчасними.

Таким чином позовні вимоги у повному обсязі задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України стягненню також не підлягають.

Зважаючи на наведене, керуючись статтями 90, 139, 244-246, 250, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_2 генерала-майора ОСОБА_4 про визнання протиправним незвільнення з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.02.2020 № 36 на посаду начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_3 ; про зобов`язання звільнити з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.02.2020 № 36 на посаду начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_3 - відмовити.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24 січня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.