Справа № 160/17800/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправними дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) з відмови в оплаті часу знаходження позивача на тимчасовій непрацездатності з 22.04.2020 по 30.04.2020;
- зобов`язання відповідача прийняти від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі третя особа, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») заяву-розрахунок та здійснити відповідне фінансування ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» для надання позивачу матеріального забезпечення з тимчасової втрати працездатності як застрахованій особі-співробітнику ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за листком непрацездатності серія АДЮ №582930 за період з 22.04.2020 по 30.04.2020.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач захворів у період простою підприємства ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», де він працює на посаді заступника начальника дільниці підготовчих робіт №2. Комісією із соціального страхування вказаного підприємства прийнято рішення про призначення позивачу матеріального забезпечення відповідно до наданого ним листка тимчасової непрацездатності. Відповідна заява-розрахунок направлена підприємством на розгляд відповідача, але останнім відмовлено в прийнятті заяви-розрахунку з посиланням на виявлені помилки та зауваження спеціаліста Фонду, а також виходячи з того, що лікарняний лист наданий у період простою підприємства. Позивач зазначає, що відмова відповідача у здійсненні фінансування для виплати йому допомоги по тимчасовій непрацездатності є безпідставною та суперечить нормам чинного законодавства.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 29.06.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Оскільки у період простою підприємства заробітна плата працівникам не виплачується, то не може мати місце і сам факт її втрати у зв`язку тимчасовою непрацездатністю, що є обов`язковою умовою для нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності у відповідності до п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Так, відповідно до листів Міністерства соціальної політики України від 31.07.2015 №445/18/99-15 та від 20.10.2020 №010-4474 допомога по тимчасовій непрацездатності не виплачується працівнику у разі простою підприємства, окрім випадків коли працівникам на час простою визначено спеціальний графік роботи або передбачено необхідність їх виходу на роботу на певний період, тобто у випадках коли працівники фактично виконують роботу та отримують за це винагороду заробітну плату. Так як у спірний період не відбувається факт втрати заробітної плати, допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності позивача з 27.04.2020 по 30.04.2020, які збігаються з календарними днями перебування підприємства в простої (при цьому, вихід на роботу працівника не передбачений), за рахунок коштів Фонду не надається, оскільки це суперечить нормам ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
28.07.2021 третьою особою надано пояснення по суті спору. Зокрема зазначено, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з листа Міністерства праці та соціальної політики України від 23.10.2007 №257/06/187-07, перебування чи відсутність працівника на робочому місці в період простою це організаційний момент, який вирішується роботодавцем, виходячи з виробничих особливостей підприємства, та жодним чином не повинен впливати на порядок оплати листка непрацездатності. Відповідно до листа Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 09.04.2014 №5.1-31-767 «Щодо надання допомоги по тимчасовій непрацездатності під час простою підприємства не з вини працівника» незалежно від того, чи тимчасова непрацездатність працівника настала до початку простою, чи у період простою та продовжується після його закінчення, оплата днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється на загальних підставах. До того ж, заборона на оплату листка непрацездатності в період простою підприємства не встановлена Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», та в Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність також не міститься заборона на видачу листка непрацездатності в період простою підприємства.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в трудових відносинах з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Першотравенське», працюючи на посаді заступника начальника дільниці підготовчих робіт №2, що підтверджується копією його трудової книжки серії НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.04.2020 №46 «Про введення простою в ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»» з огляду на кризову ситуацію в тепловій генерації, що призвела до зниження обсягу реалізації вугільної продукції, що в свою чергу являється відсутністю організаційних та технічних умов, необхідних для виконання роботи, з метою запобігання масового вивільнення працівників, а також з метою збереження робочих місць, на підставі ст.ст. 34, 113 КЗпП України, п.9.10 Галузевої угоди, Протокола від 15.04.2020,- серед іншого наказується:
1. Оголосити простій на ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 20.04.2020
2. Робітникам, які перебувають в простої, дозволити не знаходитись в період простою за місцем роботи протягом всього робочого дня (зміни).
3. Встановити, що простій оголошується по 15.05.2020 (включно).
4. Оплату працівникам, що перебувають в простої, здійснювати у відповідності до положень Колективного договору та Галузевої угоди, в розмірі не нижчому за тарифну сітку (оклад).
З 22.04.2020 по 30.04.2020 позивач перебував на лікарняному за загальним захворюванням на амбулаторному режимі лікування, що підтверджується копією листка тимчасової непрацездатності серії АДЮ №582930 виданого 22.04.2020 КНП "Першотравенська МЛ" м. Першотравенськ.
Згідно з Протоколом засідання комісії/уповноваженого/ із соціального страхування ВСП «Шахтоуправління Першотравенське ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.05.2020 №5, комісією прийнято рішення призначити позивачу допомогу по тимчасовій непрацездатності за період непрацездатності з 22.04.2020 по 30.04.2020 відповідно до листка непрацездатності серії АДЮ №582930 у розмірі 100% за 9 робочих (календарних) днів (у тому числі за рахунок коштів Фонду 4 дні).
Згідно з довідкою про заробітну плату ОСОБА_1 , виданою ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», позивачу призначена допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок підприємства за 5 календарних днів у розмірі 100% до зарплати, виходячи із середньоденної заробітної плати 1'347,70 грн., що склала - 6'738,50 грн.
Відповідно до заяви-розрахунку ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 21.05.2020 сума нарахованої допомоги по тимчасовій непрацездатності позивачу за 9 календарних днів склала 12'129,30 грн., у тому числі 4 календарних дні за рахунок коштів Фонду - 5'390,80 грн.
21.05.2020 до третьої особи від відповідача надійшла квитанція №3, в якій зазначено, що документ «Заява-розрахунок страхувальника» 001614 від 21.05.2020 не прийнято, оскільки виявлені помилки та зауваження спеціаліста Фонду, в наявності лікарняний лист за час простою.
Не погоджуючись із відмовою відповідача щодо здійснення фінансування для оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за 4 дні перебування на лікарняному у період з 27.04.2020 по 30.04.2020, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105 (далі - Закон №1105).
Відповідно до ст.20 Закону №1105 надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).
Статтею 22 Закону №1105 передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.
Згідно ст.30 наведеного Закону, рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).
Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
На підставі ст.31 Закону №1105 підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Тобто, для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності.
Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.
Порядок оформлення і видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, регламентується наказом Міністерства охорони здоров`я від 09.04.2008 року №189 Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності (далі Порядок №189).
Згідно з п.3.2 Порядку №189 організація експертизи тимчасової непрацездатності здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2011 року №455 та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з листка непрацездатності позивача серії АДЮ №582930, останній первісно виданий на підставі та у відповідності до приписів законодавства. Будь-яких помилок, виправлень, відсутності реквізитів, визначених вищенаведеними інструкціями, листки непрацездатності не містять. Це підтверджується і тим фактом, що при прийнятті вказаних листів непрацездатності відповідачем не наведено будь-яких недоліків в оформлені відповідних документів на отримання матеріальної допомоги. Вказана обставина не є спірною і не заперечується відповідачем.
Причиною не призначення допомоги позивачу, як зазначає відповідач і підтверджується матеріалами справи, є період перебування позивача на лікарняному у період простою.
Суд наголошує, що стаття 23 Закону №1105 визначає підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності:
1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;
2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;
3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;
4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;
5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;
6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
Згідно з частиною 2 даної статті застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.
Відтак, наведена стаття містить вичерпний перелік підстав при яких матеріальна допомога не призначається, і розширеному тлумаченню не підлягає і період простою підприємства не належить до такого переліку підстав.
Згідно з приписами норм Закону №1105 зазначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Порядок і умови видачі листка непрацездатності визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом МОЗ України від 13.11.2001 року №455, яка не містить положення згідно з яким листок непрацездатності не видається у період простою підприємства.
Щодо посилань відповідача на відповідні листи профільних міністерств з роз`ясненнями щодо оплати листків тимчасової непрацездатності у період оголошеного простою на підприємствах, слід зазначити наступне. Листи міністерств не є нормативно-правовими актами та мають інформаційно-рекомендаційний характер.
З аналізу норм чинного законодавства під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватись працівнику на загальних підставах.
Відповідачем не може бути відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованих особам у випадах, інших, ніж передбачені ст.23 Закону №1105.
Судом наявності таких підстав не встановлено, а сторонами не надано доказів того, що вказані листки видані з порушеннями або є недійсними. Відповідачем вказана обставина не спростована.
Частиною першою ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з відмови в оплаті часу знаходження ОСОБА_1 на тимчасовій непрацездатності з 22.04.2020 по 30.04.2020.
Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області прийняти від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» заяву-розрахунок та здійснити відповідне фінансування Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення з тимчасової втрати працездатності як застрахованій особі-співробітнику Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» за листком непрацездатності серія АДЮ №582930 за період з 22.04.2020 по 30.04.2020.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова