Справа № 200/14068/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року Справа№200/14068/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

до відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про: визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у відмові в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 08 від 11.06.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.06.2021 року про призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року та призначити належну пенсію за віком на пільгових умовах.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у відмові в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 08 від 11.06.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.06.2021 року про призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року та призначити належну пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він звернувся із заявою від 04.06.2021 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак, рішенням № 08 від 11.06.2021 року йому було відмовлено в призначенні пільгової пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вказує на те, що до пільгового стажу не зараховано період з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року, оскільки довідка не відповідає вимогам затвердженої Постанови Кабінету Міністрів України № 637. Позивач вважає такі дії відповідача 2 протиправними та наголошує, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Позивач зазначає, що наявні у трудовій книжці записи відносно роботи на підземних роботах з повним робочим днем, є достатньою самостійною підставою для зарахування такого пільгового стажу для призначення пенсії за віком, у зв`язку з чим відмова відповідача щодо не зарахування періоду роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кальдеріс Україна» на посаді горнового доменної печі з повним робочим днем та вогнетривника інсталяційної бригади з повним робочим днем в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кальдеріс Україна», є протиправною. З огляду на вказані обставини позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач 1 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підставі.

Відповідач вказує, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою від 04.06.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту першого частини другої от. 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до записів трудової книжки з 08.06.2010 року по 01.03.2020 року заявник працював горновим доменної печі в ТОВ «Кальдеріс Україна», з 01.03.2020 року по 07.09.2020 року переведений вогнетривником інсталяційної бригади. До пільгового стажу не зараховано період з 08.06.2010 по 07.09.2020, оскільки довідка від 07.09.2020 року, яка надана заявником до управління, не відповідає вимогам затвердженої Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів». Для зарахування періоду з 08.06.2010 по 07.09.2020 до пільгового стажу, необхідно надати уточнюючу довідку про пільговий стаж згідно Постанови № 637, та необхідні документи, щодо підтвердження проведення атестації робочих за умовами праці за спірний період роботи.

Відповідач вказав, що пільговий стаж позивача складав 12 років 5 місяців 24 днів, за таких обставин було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно до абзацу 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

З огляду на вказані обставини відповідач вказував на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідач 2 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

04.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. До заяви про призначення пенсії позивачем надано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 16.11.1993, військовий квиток, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 9 від 07.09.2020 року видану ТОВ «Кальдеріс Україна» та довідку № 131/11-763 від 03.11.2016 видану ПАТ «Єнакіївський металургійний завод».

Враховуючи екстериторіальний принцип заява позивача про призначення пенсії була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, який було прийнято рішення № 508 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону № 1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи працівникам, не менше 20 років передбаченого статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що позивача повідомлено листом головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.07.2021 року № 0500-1508-8/35972.

Відповідач 2 зазначає, що згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку страховий стаж позивача становить 36 років 4 місяці 3 дні, пільговий стаж роботи становить 12 років 05 місяці 27 дні.

Також вказує, що за поданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу до страхового стажу роботи зараховані всі періоди роботи. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року, оскільки довідка № 9 від 07.09.2020 не відповідає вимогам затвердженим Постановою № 637, зокрема, не вказано Список до якого віднесено посаду за якою працював позивач, розділ та підрозділ переліку посад до якого належить займана позивачем посада. При цьому, довідка без номера та дати видачі ТОВ «Кальдеріс Україна» за період з 08.06.2010 року по 22.03.2017 року щодо підтвердження періоду роботи на пільгових умовах за Списком № 1, долучена до матеріалів позовної заяви при зверненні за призначенням пенсії до заяви від 04.06.2021 року не надавалась.

Відповідач 2 наголошував, що спірне рішення про відмову в призначенні пенсії було прийнято в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року залишено без задоволення заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 5-6)

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з с. Щебенка Донецької області до м. Костянтинівки Донецька область, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 03.06.2021 року № 1425- (а.с. 7).

04.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян із заявою № 2564 про призначення пенсії (а.с. 63).

Згідно розписки повідомлення встановлено, що позивачем до заяви були надані наступні документи: паспорт серії НОМЕР_2 від 14.09.1995 року, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру від 05.01.1995 року, військовий квиток ЕН0705 від 07.06.1995 року, довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 року по день звернення від 04.06.2021 року, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1425- від 03.06.2021 року, довідка про зміну назви організації № 73/11-765 від 03.11.2016 року, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників № 9 від 07.09.2020 року, № 73/11-763 від 03.11.2016 року, заява про спосіб виплати пенсії від 04.06.2021 року, атестація № 73/11-764 від 03.11.2016 року, довідка ЕДР від 04.06.2021 року, трудова книжка НОМЕР_1 від 16.11.1993 року (а.с. 64).

11.06.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 08 (а.с. 58).

Зі змісту рішення встановлено, що до пільгового стажу не зараховано період з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року, оскільки довідки не відповідає вимогам затвердженої Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів».

Для зарахування періоду з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року до пільгового стажу, необхідно надати уточнюючу довідку про пільговий стаж згідно Постанови № 637.

Позивач не погодившись зі спірним рішення про відмову у призначенні пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

П. 2 ч. ст. 114 Закону №1058 передбачає, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.8, 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено, що позивач 08.06.2010 року прийнятий на підприємство ТОВ «Кальдеріс Україна» на посаді горнового доменної печі; 20.05.2013 року позивачу присвоєно 6 розряд; 31.12.2013 року позивачу присвоєно 7 розряд; 02.03.2020 року переведений вогнетривником інсталяційної бригади; 07.09.2020 року звільнений з посади за власним бажанням (а.с. 78-80).

Відповідно до Порядок № 383 застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Як встановлено з трудової книжки позивач у спірні періоди працював на посаді «горнового доменної печі» та «вогнетривника інсталяційної бригади».

Суд зазначає, що професії «горновий доменної печі» та «вогнетривник інсталяційної бригади», за якими позивач працював у спірний період віднесені до Списків № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, отже, позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи те, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача підтверджується наявними записами у копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Крім того позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Кальдеріс Україна», відповідно до якої позивач у період з 08.06.2010 року по 22.03.2017 року виконував роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах на посаді горнового доменної печі, що передбачена Списком № 1 розд. ІІІ підрозд. 1 пункт а позиція 3.1а код КП 8121 Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36 (а.с. 16).

Також надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Кальдеріс Україна», відповідно до якої позивач у період з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року працював на посаді: горновий доменної печі з 08.06.2010 року по 19.05.2013 року, горновий доменної печі 6-го розряду з 20.05.2013 року по 30.12.2013 року, горновий доменної печі 7-го розряду з 31.12.2013 року по 01.03.2020 року, вогнетривний інсталяційної бригади з 02.03.2020 року по 07.09.2020 року (а.с. 22).

Отже надані позивачем довідки визначають пільговий характер роботи позивача у період з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року, проте, вказані довідки не були враховані відповідачем 2, оскільки не відповідають вимогам Порядку № 637.

Щодо недоліків в оформленні довідок, на які посилається відповідач, суд зазначає, що вказані недоліки не спростовують факту того, що позивач протягом спірного періоду виконував роботу, яка віднесена до Списку № 1.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за помилки, допущені адміністраціями підприємств при оформленні довідок.

З огляду на вищезазначені обставини, суд приходить висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно не зарахувало до пільгового стажу позивача періоди роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії № 08 від 11.06.2021 року, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії, у зв`язку з чим рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що позивач звертаючись до суду з даним позовом у прохальній частині позовної заяви просив суд зарахувати до страхового стажу період роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року, проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач наполягав на тому, що у період з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року виконував роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Враховуючи, що позивач у період з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року виконував роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та вказані періоди згідно розрахунку стажу зараховані до страхового стажу, суд дійшов висновку про вихід за межі позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням владних дискреційних повноважень є закон і справедливість.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Ради 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховує положення Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, а саме суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві з застосуванням слова може.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.06.2021 року відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року.

Стосовно вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у відмові в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки, самі по собі дії, результатом яких стало прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення не порушують прав позивача, а скасування спірного рішення є достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 08 від 11.06.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.06.2021 року відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а також те, що підставою звернення до суду стало спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судового збору в розмірі 605,34 грн.

Керуючись Конституціє України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у відмові в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 08 від 11.06.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.06.2021 року про призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року та призначити належну пенсію за віком на пільгових умовах задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 08 від 11.06.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.06.2021 року відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.06.2010 року по 07.09.2020 року.

В частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у відмові в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, місцезнаходження: вул. Герцена, буд. 10, м. Хмельницький, 29013) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 34 копійки.

Повний текст постанови складено та підписано 14 січня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська