Справа № 160/8939/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2022 року м. Дніпросправа № 160/8939/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чумака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.

за участі представника відповідача Чорної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Цибаня Романа Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року в адміністративній справі №160/8939/21 (головуючий суддя першої інстанції Сліпець Н.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення невиплаченого грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04.06.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Дніпропетровській області в частині не нарахування та не виплати йому належної суми окладу за спеціальним званням за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді окладу за спеціальним званням за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року в сумі 9600,00 грн., без утримання податків й інших обов`язкових платежів;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не нарахування та не виплати йому належної суми надбавки за стаж служби в поліції за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року, та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді надбавки за стаж служби в поліції за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року в сумі 19117,42 грн., без утримання податків й інших обов`язкових платежів;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не нарахування та не виплати йому належної суми премії за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року та стягнути з відповідача на користь його заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді премії за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року в сумі 68761,95 грн., без утримання податків й інших обов`язкових платежів;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не нарахування та не виплати йому належної суми додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року за період з березня 2020 року по вересень 2020 року, та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді додаткової доплати за службу в особливих умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року за період з березня 2020 року по вересень 2020 року, в сумі 2188,87 грн., без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно виплачувалось у меншому розмірі грошове забезпеченні у вигляді окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року. Крім цього, відповідачем виплачувалась премія та доплата, передбачена постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року, розмір яких обчислюється від посадового окладу, грошового забезпечення у вигляді окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції, у меншому розмірі. Позивач звернув увагу, що в жовтні 2020 року йому не було виплачено надбавку за стаж служби в поліції у розмірі 4133,34 грн., в свою чергу, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження виплати вказаної заборгованості.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_1 належної суми окладу за спеціальним званням за період з 21.09.2017 року по 21.09.2020 року та стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді окладу за спеціальним званням за період з 21.09.2017 року по 21.09.2020 року в сумі 9760,00 гривень, з утриманням та компенсацією відповідних податків та зборів.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_1 належної суми надбавки за стаж служби в поліції, за період з 21.09.2017 року по 21.09.2020 року та стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді надбавки за стаж служби в поліції за період з 21.09.2017 року по 21.09.2020 року в сумі 19297,81 грн., з утриманням та компенсацією відповідних податків та зборів.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належну суму премії за період з 21.09.2017 року по 21.09.2020 року, з утриманням та компенсацією відповідних податків та зборів.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належну суму додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року за період з березня 2020 року по серпень 2020 року, з утриманням та компенсацією відповідних податків та зборів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалите нове рішення про задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

Відповідач також не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони подали відзиви на апеляційні скарги один одного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзивів на скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.08.2005 року по 19.06.2012 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 13.03.2017 року до 21.09.2020 року в Національній поліції України, що підтверджується записами у трудовій книжці.

13.03.2017 року позивачу присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції», що підтверджується витягом з наказу №92 о/с від 13.03.2017 року.

27.04.2018 року позивачу присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант поліції», що підтверджується витягом з наказу №373 о/с від 27.04.2017 року.

Наказом головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №257 о/с від 21.09.2020 року, відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням), старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України з посади слідчого слідчого відділення Юр`ївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

04.02.2021 року звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою щодо повідомлення про загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розмір і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; суму заробітної плати, що належать до виплат при кожній виплаті заробітній плати (грошового забезпечення), які були нараховані та виплачені позивачу за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року.

За результатами розгляду заяви відповідачем листом від 04.03.2021 року №21/С-26 надані розрахункові листи за період з вересня 2017 року по вересень 2020 рокуСамостійно розрахувавши заборгованість по заробітній платі, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою для стягнення її з відповідача.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до ч.1,2 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015 року (далі по тексту - Постанова №988, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 (далі по тексту - Порядок №260) ці Порядок та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Згідно із п.3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п.15 розділу І Порядку №260 при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Відповідачем до відзиву надано довідки щодо перерахунку ОСОБА_1 грошового забезпечення та доплат за спірний період (а.с.51-52, 53-54).

Стосовно виплати позивачу окладу за спеціальним званням, суд зазначає наступне.

Відповідно до додатку 1 до постанови №988 оклад поліцейських за спеціальними званнями «рядовий поліції» становить 400 грн., а за спеціальним званням «старший лейтенант поліції» - 1600 грн.

Як встановлено судом з розрахункових листів з нарахування грошового забезпечення, позивачу в період з моменту присвоєння 27.04.2018 року спеціального звання «старший лейтенант поліції» та до грудня 2018 року виплачувався щомісячно оклад за спеціальним званням у розмірі 400 грн., тобто у меншому, ніж це передбачено присвоєним йому спеціальним званням, а саме 1600 грн..

Відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечувалось належність виплати заборгованості позивачу з окладу за спеціальним званням, яка обрахована відповідачем та вказана сума складає 9760,00 грн. (а.с. 39).

Стосовно виплати позивачу надбавки за стаж служби в поліції, суд зазначає наступне.

Згідно витягу з наказу ГУ НП в Дніпропетровській області №257 о/с від 21.09.2020 року стаж служби позивача в поліції на час звільнення складав 10 років 04 місяців 14 днів (а.с.15).

Отже, станом на 21.09.2017 року стаж служби позивача в поліції складав 07 років 04 місяців 14 днів.

Відповідно до п.3 Порядку №260 надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до постанови № 988.

Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби поліцейським проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи поліцейського та оголошується відповідним наказом керівника органу поліції в разі призначення на посаду, крім випадків призначення на іншу посаду в одному органі Національної поліції та за умови наявності обчисленої вислуги за попередньою посадою.

Відповідно до додатку 11 до постанови №988 розмір надбавки за стаж служби в поліції складає 20% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням за наявності стажу служби від 7 до 10 років та 25% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням за наявності стажу служби від 10 до 13 років.

Відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечувалось нарахування доплати з вказаної надбавки за період з 01.09.2017 року по 21.09.2020 року, яку обраховано у розмірі 19297,81 грн. (4133,34 +15167,47) (а.с.40).

З відзиву на позов та апеляційної скарги вбачається, що після надходження позову ОСОБА_1 управлінням фінансового забезпечення відповідача здійснено перерахунок грошового забезпечення позивача, а саме:

- донараховано за період з 27.04.2018 року по 31.12.2018 року різницю в окладі за спеціальним званням у сумі 9760,00 грн.;

- проведено перерахунок надбавки за стаж служби в поліції за період з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року в розмірі 15164,47 грн., за період з 01.01.2020 року по 21.09.2020 року в розмірі 4133,34 грн..

Відповідач у відзиві на позов та в апеляційній скарзі зазначає, що заборгованість в розмірі 9760,00 грн. та 19297,81 грн. нарахована ОСОБА_1 та виплачена у жовтні 2020 року (4133,34 грн.) та липні 2021 року.

Проте, відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів перерахування будь-яких коштів на рахунок позивача в погашення зазначеної вище заборгованості, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

З урахуванням вказаного, позовні вимоги про стягнення на користь позивача різниці в окладі за спеціальним званням за період з 27.04.2018 року по 21.09.2020 року в сумі 9760,00 грн. та надбавки за стаж служби в поліції за період з 01.09.2017 року по 21.09.2020 року в розмірі 19297,81 грн. з утриманням відповідних податків та зборів належать задоволенню.

Щодо виплати заборгованості по додатковій доплаті за період з березня 2020 року по вересень 2020 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375) установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами п.п.2-5 вказаної постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Як встановлено судом з розрахункових листів, позивачу виплачувалась додаткова доплата, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375, в період з березня по серпень 2020 року в розмірі 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

У зв`язку із перерахунком розміру грошового забезпечення, зокрема за період з березня по серпень 2020 року, відповідачем за вказаний період проведено і перерахунок додаткової доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375, розмір якої склав 577,15 грн..

Після проведення утримань податку на доходи фізичних осіб, нарахування компенсації податку та утримання війського збору, сума заборгованості по вказаній доплаті склала 568,50 грн., яка згідно довідки відповідача перерахована на банківську картку ОСОБА_1 30 липня 2021 року (а.с.130).

Відтак, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Щодо виплати заборгованості щомісячної премії, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.12 Порядку №260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Поліцейським поліції охорони виплата премії здійснюється щомісяця до 07 числа за минулий місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Відповідно до п.1 Розділу VI Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУНП №3121 від 13.07.2018 року (далі - Положення №3121) до 10 числа поточного місяця управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку керівникам структурних підрозділів апарату та відокремлених підрозділів ГУНП надається інформація щодо розміру встановленої премії поліцейським у попередньому місяці та розміру премії, який відповідає рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами.

На підставі вказаної інформації керівники структурних підрозділів ГУНП готують списки щодо встановлення розміру місячної премії за поточний місяць кожному поліцейському з урахуванням обґрунтованих пропозицій безпосередніх керівників поліцейських, враховуючи показники преміювання (розділ ІІІ Положення), рішення керівництва ГУНП щодо встановлення підвищеного розміру премії (пункт 2 розділу VI Положення), та із зазначенням термінів перебування поліцейських у відрядженні, на навчанні, у відпустці або на лікарняному за встановленою формою.

З огляду на вказані норми суд першої інстанції вірно зазначив, що призначення премій віднесено до компетенції керівника органу поліції, а їх розміри встановлюються за рішенням керівників органів поліції, з урахуванням граничного розміру грошового забезпечення за відповідними посадами.

Як встановлено судом з розрахункових листів, позивачу виплачувалась місячна премія у відповідних розмірах за спірний період.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що після звільнення ОСОБА_1 відповідачем проведено перерахунок грошового забезпечення позивача за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року, донараховано оклад за спеціальним званням та надбавку за стаж служби в поліції за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року, а розмір щомісячної премії відкориговано шляхом зменшення відсотку такої премії. Крім того, представник не зміг пояснити суду, якими нормативними актами передбачено можливість зменшення відсотку премії особі, яка вже звільнена зі служби та якій вже така премія виплачена.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем після звільнення ОСОБА_1 зі служби, та після перерахунку розміру окладу за спеціальним званням (доплата складає 9760,00 грн.) та надбавки за стаж служби в поліції (доплата складає 19297,81 грн.), протиправно проведено перерахунок премії за вказаний період шляхом зменшення відсотку премії.

Апеляційний суд зазначає, що оскільки судом встановлено та не заперечується відповідачем обов`язковість донарахування позивачу окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року, то за вказаний період відповідачу необхідно провести і перерахунок щомісячної премії з урахуванням вказаних доплат (9760,00 грн. та 19297,81 грн.) та у відсоткових розмірах відповідно до наказів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про преміювання ОСОБА_1 у вказаний період.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційних скаргах доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення частково порушено норми матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки дана справа є незначною, розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Цибаня Романа Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року в адміністративній справі №160/8939/21 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року в адміністративній справі №160/8939/21 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення невиплаченого грошового забезпечення задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області донарахувати і виплатити ОСОБА_1 премію за період з з 21.09.2017 року по 21.09.2020 року відповідно до наказів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про преміювання ОСОБА_1 у вказаний період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2022 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.Ю. Чумак