Справа № 240/4809/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 лютого 2022 року м. Житомир справа № 240/4809/18
категорія 6800
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною і скасувати постанову начальника Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про застосування до нього адміністративно- господарського штрафу №043462 від 25.09.2018 у розмірі 1700 грн.
В подальшому 25.09.2018 начальником управління Уктрансбезпеки у Житомирській області Осіповим Ю.А. винесено щодо позивача постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №043462 у розмірі 1700 грн та припис №0070831 щодо усунення порушень.
Позивач вважає, що зазначені розрахунок, постанова та припис є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення ним законодавства, а тому підлягають скасуванню в повному обсязі.
Ухвалою суду від 05.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 справу зупинено у зв`язку з переглядом Сьомим апеляційним адміністративним судом ухвали про закриття провадження в частині.
Ухвалою суду від 10.07.2019 поновлено провадження у справі, продовжено розгляд в частині позовних вимог про визнання протиправною і скасування постанови начальника Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про застосування до позивача адміністративно- господарського штрафу №043462 від 25.09.2018 року у розмірі 1700 грн.
24.02.2020 на адресу суду надійшов пояснювальний лист ТОВ "Експертно-технологічний центр "Еталон" про неможливість проведення інженерно-технічної експертизи у зв`язку з відсутністю необхідних знань та відповідного обладнання.
Ухвалою суду від 25.02.2020 поновлено провадження у справі.
Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року повторно призначено у справі інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Провадження у справі зупинено до одержання судом результатів експертизи.
08 вересня 2021 року від експерта Київського НДІСЕ Чалюка І. надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів.
Ухвалою суду від 24.09.2021 поновлено провадження.
Представники сторін просили справу розглядати у їх вісутності.
Протоколом суду від 31.01.2022 за згодою представників сторін відбувся перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Транспортний засіб марки "VOLVO" д.н.з. НОМЕР_1 із загальним причіпом марки "Метасо" д.н.з. НОМЕР_2 згідно свідоцтв про реєстрацію № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 належать ОСОБА_1 на праві власності (а.с.20 т.1).
28.07.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області під час перевірки транспортного засобу "VOLVO" д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено факт перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, (маса становила 38,91 т, на одну вісь 12,40 т).
У зв`язку з встановленням порушень, складено акт №0023918 від 28.07.2018 (а.с. 14 т.1).
25 вересня 2018 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області винесено припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт №0070931 та постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №043462 у розмірі 1700,00 грн (а.с.17-18 т.1).
Вважаючи таке рішення контролюючого органу протиправним та прийнятим в порушення норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку правомірності прийняття відповідачем постанови, суд враховує наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Пунктом 8 зазначеного Положення визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Засади організації і діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344).
Відповідно до абзацу четвертого статті 6 Закону № 2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закону №2344-ІІІ) встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконання ними ліцензійних умов, а також процедура здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно із пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пунктом 16 Порядку №1567 встановлено, що під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).
Відповідно до вимог п.32 Порядку №879 перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу видається відповідним підрозділом МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху, після надання погодження маршруту. У заяві про видачу погодження маршруту повинні міститися відомості про характер і категорію вантажу, загальну масу навантаження на вісь (осі), габарити, технічну характеристику великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, строк перевезення і маршрут. У разі коли під час здійснення габаритно-вагового контролю встановлено, що транспортний засіб є великоваговим та/або великогабаритним, до заяви додаються довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та документи, на підставі яких встановлюється маршрут проїзду такого транспортного засобу з часу завантаження до часу здійснення габаритно-вагового контролю.
Як встановлено з матеріалів справи, 28.07.2018 транспортний засіб марки "VOLVO" д.н.з. НОМЕР_1 із загальним причіпом марки "Метасо" д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 перевозив вантаж згідно товарно-транспортної накладної від 27.07.2018 №Р110 масою 24 т, що відвантажений ТОВ "Цеоліт Біо" (а.с.71 т.1).
Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів транспортний засіб марки "VOLVO" д.н.з. НОМЕР_1 , має масу без навантаження 9,420 т, загальний причіп марки "Метасо" д.н.з. НОМЕР_2 має масу 5400 т (а.с.20 т.1).
Таким чином, згідно наданих позивачем доказів, вантаж, що перевозився становить 38,82 т, разом з вагою автомобіля і причепа. Вказане свідчить про відсутність встановленого факту перевищення позивачем дозволеної ваги вантажу 42 т.
Посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області на підставі щотижневого графіку та направлення на рейдову перевірку від 23.07.2018 №018793 28.07.2018 року на а/д Київ-Чоп, 434 здійснили перевірку транспортного засобу марки "VOLVO" д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.69-70 т.1).
За результатами проведення зважування, вимірювальною технікою 28.07.2018 о 13:21 сформовано квитанцію, в якій зазначено: номер транспортного засобу НОМЕР_1 , загальна вага транспортного засобу - 38.91 т, на одиночну вісь - 12.40 т (а.с.65 т.1).
В подальшому контролюючим органом складено довідку №0008951 від 28.07.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в яку перенесено показники вагового контролю з квитанції, і яка підписана, в тому числі, і оператором вагового комплексу, який є працівником Служби автомобільних доріг у Рівненській області (а.с.67 т.1).
Також посадовими особами складено акт про перевищення транспортного засобу нормативних вагових параметрів №0023918 від 28.07.2018, в якому встановлено перевищення навантаження на одиночну вісь 12,4 т при допустимих 11 т. Також в акті вказано, що водій транспортного засобу відмовився від підпису (а.с.66 т.1).
Окрім цього, посадовими особами відповідача 1 складено акт № 059917 від 28.07.2018 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено перевезення вантажу без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, що передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також зазначено, що водій транспортного засобу відмовився від підписання акта перевірки .
25 вересня 2018 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області винесено припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт №0070931 та постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №043462 у розмірі 1700,00 грн (а.с.17-18 т.1).
Слід зауважити, що вага перевезення, що підтверджена позивачем та встановлена контролюючим органом в ході перевірки має розбіжності, що в свою чергу свідчить на користь спростування тверджень відповідача про точність вимірювальної техніки.
Як попередньо зазначено судом, зі змісту наданих позивачем доказів, вага становила 38,82 т, тоді як в документах, сформованих контролюючим органом загальна вага становить 38,91 т.
Твердження відповідача, що питання повірки та утримання у справному стані вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю відноситься до сфери відання Служби автомобільних доріг у Рівненській області визнається судом безпідставним, оскільки суб`єкт владних повноважень під час виконання своїх обов`язків може вчиняти дії виключно в межах законодавства України, та в жодному разі не порушуючи прав особи.
Крім того, листом Служби автомобільних доріг у Рівненській області від 22.12.2021 (а.с.41 т.2) підтверджено факт, що зважування вантажних автомобілів не відноситься до їх компетенції, що в свою чергу свідчить про наявність протиправного характеру в діях відповідача.
Суд також звертає увагу, що у всіх сформованих контролюючим органом документах: квитанції, акті та довідці відсутні будь-яка інформація щодо вагового приладу, яким відбулось зважування автомобільного транспорту.
Наданий позивачем акт від 30.07.2018, складений на території вагового посту (СПГ ВК) поліції автодороги Київ - Чоп 434 км поблизу села Опарипси, Радивилівського району, Рівненської області, яким зафіксовано за допомогою лазерного нивеліра невідповідність вагового обладнання (вагів), якими 28 липня 2018 року проведено зважування його автомобіля стандартам вказаного вагового обладнання не приймається як доказ судом, оскільки такий сформований і підписаний зацікавленими особами.
Водночас доказів на спростування тверджень позивача про несправність та неточність вимірювальної техніки відповідачем до матеріалів справи не надано.
При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що спірним у наявних правовідносинах є не повна вага вантажу, оскільки така не перевищує встановлені законодавством норми, а нерівномірний осьовий розподіл вантажу.
Відповідачем до матеріалів справи надано копію свідоцтва про метрологічну атестацію №187 від 13.10.2009 ВА-20 К-023 №013 та додаток Д, що свідчить про проведення чергової повірки у 2018 році, що чинне 12 місяців (а.с.72,73-74 т.1).
Однак доказів проведення зважування транспортного засобу марки "VOLVO" д.н.з. НОМЕР_1 зважувальним засобом ВА-20 К-023 №013 до матеріалів справи не надано.
Слід звернути увагу, що довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю за відсутності відомостей про справність вагів та їх повірку не може вказувати про наявність порушення встановлених меж перевізником.
Так, пунктами 12, 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 № 879, передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводитися повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
Також варто зазначити, що відповідно до п.2 та п.3 Вимог облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року №255 (далі - Наказ № 255), пересувний пункт габаритно-вагового контролю влаштовується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги згідно з вимогами ДБН В.2.3-4:2015 "Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво" у спеціально обладнаних для проведення габаритно-вагового контролю місцях або на майданчиках для відпочинку, стоянках та майданчиках для короткочасної зупинки автомобілів, обладнаних перехідно-швидкісними смугами. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: 1) позначення відповідними тимчасовими дорожніми знаками; 2) рівну поверхню із поздовжнім та поперечним ухилом 3 проміле; 3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне) без деформацій дорожнього одягу; 4) ширину не менше ніж 7,0 м.
Натомість відповідачем не надано документів, що підтверджують відповідність місць розташування пунктів габаритно-вагового контролю вимогам наказу Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року №255.
Надані Службою автомобільних доріг у Рівненській області до матеріалів справи документи: наказ про прийняття вагового комплексу від 21.12.2006 №119, листи Укравтодор від 25.12.2006 №16/1721, від 26.12.2006 №4/1733, лист Державної служби автомобільних доріг від 27.12.2006 №274, договір купівлі-продажу №ОПП 04/03 від 05.06.2003 з додатковою угодою, кошторис на ваги, акти приймання -передачі та наказ про створення комісії для передачі-приймання майна від 28.04.2020 №67 не доводять наведених вище обставин (а.с.42-58 т.2).
Всі наведені вище обставини доводять твердження позивача про наявність помилок при фіксуванні факту перевищення вагового нормативного параметру транспортного засобу, що може свідчити про несправність зважувального обладнання, що не зазначене в жодному складеному документі контролюючим органом.
Також згідно з п.21. Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.
Згідно до п.22. Порядку № 879 у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із ст.265-2 Кодексу про адміністративні правопорушення.
З аналізу викладених положень Порядку № 879 слідує, що транспортний засіб, у якого виявлено перевищення габаритно-вагових параметрів, затримується та може продовжувати рух тільки після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд.
Таким чином, встановивши перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу позивача, його подальший рух мав би бути заборонений, до внесення плати за його проїзд.
Також відповідно до п.23. Порядку № 879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь який інший спосіб.
Згідно з п.24. Порядку № 879 після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритного контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.
Матеріали справи не містять жодних доказів з приводу того, що встановивши перевищення нормативно допустимих вагових параметрів, водієві або власникові транспортного засобу пропонувалось привести габаритно-вагові параметри у відповідність з установленими нормативами.
Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23 червня 1993 р., серія A, N 262, с. 25, § 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27 жовтня 1993 р., серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23 жовтня 1996 р., Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38). Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення у справі Ruiz-Mateos, наведене вище, с. 25, § 63).
Відтак, суд дійшов висновку про наявність протиправного характеру у винесеній Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області постанові №043462 від 25.09.2018.
Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва