Справа № 420/683/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/683/22
УХВАЛА

14 січня 2022 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши заяву про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 та його дітьми - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення даного позову в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 та його дітьми - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, щоПозивач та його діти набули громадянство України за територіальним походженням згідно рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року.

Після завершення процедури набуття громадянства України, ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 13.09.2013 року Могилів-Подільським РВ УМВС України у Вінницькій області. 19.01.2017 року Позивача документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим Могилів-Подільським РВ УМВС України у Вінницькій області

Рішенням УДМС України в Вінницькій області за № 0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року скасовано попереднє рішення про набуття громадянства України ОСОБА_3 та його дітьми, у відповідності до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року як особі, яка набула громадянство України згідно з ч. 1 ст. 8 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Із матеріалів наданих до заяви вбачається, що правоохоронними органами Республіки Молдова поданий запит на затримання та екстрадицію ОСОБА_1 .

Отже у зв`язку зі скасуванням Позивачу рішення про набуття ним громадянства України, останній буде виданий правоохоронним органам Республіки Молдова.

Таким чином невжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, з огляду на те, що у позивача виникне обов`язок виїхати за межі України, а для забезпечення можливості повторного в`їзду в Україну необхідний тривалий час.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що у зв`язку зі скасуванням позивачу рішення про набуття ним громадянства України, останній буде виданий правоохоронним органам Республіки Молдова.

Зазначені обставини, в контексті спірних правовідносин, не підтверджують того, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому суд звертає увагу, що позивачем не надано до суду оскаржуваного рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року.

Сама ж лише незгода позивача (заявника) із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що правомірність або протиправність оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали заяви про забезпечення позову не свідчать про очевидність протиправності рішень (дій), наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук