Справа № 160/6022/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2022 року Справа № 160/6022/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
27 червня 2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій позивач просить:
- стягнути суму податкового боргу у розмірі 228 565,27 грн. з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвалою суду від 05.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/6022/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 02 вересня 2019 року о 11:30 год. Цією ж ухвалою відповідачу надано право подати відзив на позов разом із доказами, які підтверджують обставини на яких грунтуються його заперечення протягом 15 днів з дати отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Обґрунтовуючи відзив на позовну заяву відповідач зазначає, що податкові повідомлення-рішення на підставі яких виник податковий борг є неузгодженими, оскільки не надсилались належним чином. З наведеного слідує, що податкова вимога від 13.11.2018 року №8153-53, винесена посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, якою ОСОБА_1 визначено суму податкового боргу з земельного податку у розмірі 228 565,27 грн., є протиправною, передчасною, та такою, що виходить за межі повноважень контролюючого органу, а отже позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
02.09.2019 року на підставі клопотання відповідача розгляд справи було відкладено на 30.09.2019 року на 12:00 год.
Ухвалою суду від 30.09.2019 року клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження в адміністративній справі №160/6022/19 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №160/9216/19.
Ухвалою суду від 23.04.2021 року поновлено провадження в адміністративній справі №160/6022/19. Призначено судове засідання на 17.05.2021 року о 13:00 год.
17.05.2021 року на адресу суду надійшло від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області клопотання про зупинення провадження у справі та про заміну сторони у справі.
В судове засідання 17.05.2021 року сторони не з`явились. Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з наданням додаткових документів по справі.
17.05.2021 року на підставі клопотання позивача розгляд справи відкладено на 26.05.2021 року о 12:00 год.
25.05.2021 року на адресу суду надійшло від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області клопотання про зупинення провадження у справі.
В судовому засіданні 26.05.2021 року оголошено перерву до 23.06.2021 року до 12:00 год., у зв`язку відсутністю в матеріалах справи доказів про отримання відповідачем повістки та наданням до суду доказів щодо відкриття апеляційного провадження у справі №160/9216/19.
23.06.2021 року на адресу суду надійшли від позивача пояснення стосовно руху справи №160/9216/19 та виконання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 року про залишення апеляційної скарги без руху.
В судове засідання 23.06.2021 року сторони не з`явились, на підставі поданих пояснень позивача розгляд справи відкладено на 30.06.2021 року о 10:00 год.
30.06.2021 року на адресу суду надійшло від позивача клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вирішення питання про зупинення провадження по справі №160/6022/19.
30.06.2021 року на підставі долучення до матеріалів справи позивачем доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вирішення питання про зупинення провадження по справі №160/6022/19, розгляд справи відкладено на 05.07.2021 року на 10:00 год.
В судове засідання 05.07.2021 року сторони не з`явились. Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відсутністю в ЄДРСР інформації про відкриття апеляційного провадження у справі №160/9216/19, що унеможливлює розглянути питання про зупинення провадження у справі №160/6022/19.
05.07.2021 року на підставі клопотання позивача розгляд справи відкладено на 14.07.2021 року о 12:30 год.
14.07.2021 року на адресу суду надійшло від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішення у справі №160/9216/19.
Ухвалою суду від 14.07.2021 року клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження в адміністративній справі №160/6022/19 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №160/9216/19.
13.01.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №160/6022/19, у зв`язку з розглядом 15.11.2021 року Третім апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по справі №160/9216/19, що раніше зумовили таке зупинення.
Ухвалою суду від 13.01.2022 року клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі №160/6022/19 задоволено. Поновлено провадження в адміністративній справі №160/6022/19 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Призначено судове засідання на 26.01.2022 року о 13:00 год.
В судове засідання 26.01.2022 року представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Стосовно заміни позивача - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, суд зазначає наступне.
Так, судом встановлено, що відповідачем у даній адміністративній справі є Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, проте, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 02.08.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області перебуває в стані припинення.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", територіальні органи Державної податкової служби як юридичні особи публічного права ліквідовано, їх права та обов`язки перейшли до Державної податкової служби та її територіальних органів у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Наказом ДПС України від 30.09.2020 №529 утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
У свою чергу, відповідно до наказу Державної податкової служби України №755 від 24.12.2020, з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС України №529 від 30.09.2020, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що є підстави для заміни позивача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, а тому, у відповідності до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд допускає заміну позивача у справі на правонаступника - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (код ЄДРПОУ ВП: 44118658).
По суті позовних вимог, суд зазначає наступне.
Згідно даних в інтегрованій картці платника податків за ОСОБА_1 обліковується податковий борг по земельному податку з фізичних осіб на загальну суму 228 565,27 грн.
На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України податковим органом направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 13.11.2018 року №8153-53, проте вказана вимога залишена без виконання, податковий борг відповідачем не погашено, що зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Норми, встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до статті 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі-ПК України), який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Податковим обов`язком згідно з п.36.1 ПК України визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп.41.1, 41.5 ст.41 ПК України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.
Згідно з п.37.3.4 ПК України однією з підстав для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі №160/9216/19 - скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 15.11.2021 року та відповідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Отже, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021 року у справі №160/9216/19 встановлено наявність правових підстав у контролюючого органу для визначення позивачу, як платнику податку, податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб та про обов`язок позивача щодо сплати цього виду податку у порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості.

Таким чином, позивач є органом державної влади, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

На підставі встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає подання даного позову правомірним, позовні вимоги - обґрунтованими, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги - доведеними.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, тому судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (вул.Сімферопольська, буд.17-А, м.Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП: 44118658) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути суму податкового боргу у розмірі 228 565,27 грн. з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у порядку та в строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева