Справа № 320/3670/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року Київ справа №320/3670/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроагромаркет 1" до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області про визнання протиправною та скасування відмови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроагромаркет 1" з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Державної податкової служби у Київській області, надану листом від 11.03.2021 №8433/6/10-36-18-08 про відмову у переході на спрощену систему оподаткування, як платника єдиного податку четвертої групи на звітний (податковий) період рік 2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства у відповідача були відсутні підстави у відмові підприємству у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи на 2021 рік.

05 квітня 2021 року Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроагромаркет 1" без руху, у якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановив строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали позивачу. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Згідно з ухвалою від 29.04.2021, суд відкрив провадження в даній адміністративній справі, визначив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду надійшов відзив відповідача на позову заяву, в якому відповідач просить відмовити в позові з тих підстав, що станом на 01.01.2021 у позивача був наявний податковий борг у розмір 11 388,19 грн, який сплачено згідно платіжного доручення від 15.01.2021 №1028.

На думку відповідача, вказана обставина свідчить про порушення позивачем вимог пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, якою визначено, що не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Таким чином, відповідач стверджує про те, що позивачу правомірно відмовлено у переході на спрощену систему оподаткування, як платнику єдиного податку четвертої групи на звітний (податковий) період 2021 рік.

Згідно з ухвалою від 14.02.2022, суд замінив відповідача у даній справі Головне управління ДПС у Київській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а).

Розглянувши позовну заяву, відзив відповідача на позов, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

Позивач є юридичною особою, перебуває на обліку як платник податків.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності підприємства є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), 01.46 Розведення свиней, 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві, 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками, 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

У 2020 році позивач мав статус платника єдиного податку четвертої групи, що підтверджується змістом Інформаційного листа від 08.07.2020 №21665/10/10-36-51-04 (т. 1, а.с. 11).

ГУ ДПС у Київській області листом від 11.03.2021 №8433/6/10-36-18-08 повідомило позивача про те, що йому відмолено у переході на спрощену систему оподаткування, як платнику єдиного податку четвертої групи на звітний (податковий) період 2021 рік (т. 1, а.с. 8).

Підставою для такого рішення вказано те, що станом на 01.01.2021 за платником рахувався податковий борг у сумі 11 388,19 грн.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Згідно з п. 291.2 ст. 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 ПК України, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 291 ПК України встановлено, що юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п. 291.4 ст. 291 ПК України, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група; 2) друга група; 3) третя група; 4) четверта група сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно з п. 298.8 ст. 298 ПК України, порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку врегульований ст. 299 ПК України, п. 299.1 якої передбачено, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до пп. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Згідно з абз. 2 п. 299.11 ст. 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Суд зазначає, що у межах спірних відносин йдеться про підтвердження статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.

Суд вважає неприйнятними доводи контролюючого органу про наявність податкового боргу, як підставу відмови у підтверджені статусу платника єдиного податку з посиланням на норми пп. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, оскільки ці норми встановлюють умови за якими суб`єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи. Умовою, яка виключає набуття цього статусу, серед іншого, є податковий борг станом на 1 січня базового (звітного) року, і ця умова не стосується підтвердження статусу такого платника.

Також суд зазначає, що способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Проте, суду не надано доказів проведення відповідачем документальної перевірки позивача, а також прийняття рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення позивача з реєстру платників єдиного податку.

Аналогічну правова позиція висловлена Верховним Судом, у постанові від 29 березня 2018 року у справі №804/2321/17; постанові від 08 травня 2018 року у справі №816/1088/17; постанові від 29 січня 2019 року у справі №818/945/17; постанові від 26 лютого 2019 року у справі №816/513/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача, викладене в листі від 11.03.2021 №8433/6/10-36-18-08 є протиправним.

Приймаючи рішення у цій справі, суд також враховує, що складовою верховенства права є принцип правової визначеності (п. 61 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі "Брумареску проти Румунії").

Основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України висловлені у рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10. 2011 №10-рп/2011).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови").

Досліджуючи принцип правової визначеності у вказаних правовідносинах, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень має діяти лише в рамках, наданих йому законодавством повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду правомірність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати в сумі сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області, оформлене листом від 11.03.2021 №8433/6/10-36-18-08 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Євроагромаркет 1" у переході на спрощену систему оподаткування, як платнику єдиного податку четвертої групи на звітний (податковий) період 2021 рік.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроагромаркет 1" (місезнаходження: Київська обл., м. Переяслав, вул. Адмірала Нахімова, 7, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, код ВП 44096797) судові витрати у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.