Справа № 160/19817/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
22 жовтня 2021 року (направлена засобами поштового зв`язку 16.10.2021 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
Позивач стверджує, що Порядком подання та оформлення документів, та Порядком підтвердження наявного трудового стажу, передбачене право особи якій призначається пенсія по втраті годувальника надавати до Пенсійного фонду документи на підтвердження періодів роботи годувальника, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, у разі відсутності правонаступників у ліквідованих підприємств, на яких працював годувальник. Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення. У жодному разі не можна дійти висновку, що метою цього Порядку є створення формальних перешкод для реалізації права особи на отримання або перерахунок пенсії. Отже, періоди роботи померлого годувальника з 18.10.1966 р. по 31.03.1979 р. на посадах: підземний слюсар, підземний електрослюсар черговий та з ремонту, підземний заступник начальника дільниці, підземний гірничий майстер, підземний начальник дільниці та період роботи 21.01.1985р. по 21.04.1986р. на посаді: підземний підривник повинно бути зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1 без проведення атестації робочих місць.
Таким чином, позивачем було надано разом із заявою від 16 січня 2018 року щодо підтвердження стажу роботи годувальника, ОСОБА_2 на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за період роботи з 18.10.1966р. по 31.03.1979р. на ш. «Гігант» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» та за періоди роботи годувальника, ОСОБА_2 з 21.01.1985р. по 21.04.1986р. на ш. ім. Артема №1ДП «РУ ім. Кірова» необхідний пакет документів котрий підтверджує роботу годувальника, ОСОБА_2 в спірний період повний робочий день на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. На підставі рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 29.08.2018р. по справі №0440/5014/18 Відповідачем до страхового стажу годувальника було внесено період роботи по Списку №1 - з 12.04.1979р. по 07.01.1985р. (5 років 8 місяців 26 днів).
Після зарахування до пільгового стажу роботи померлого годувальника на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років за вказані періоди роботи (з 18.10.1966р. по 31.03.1979р. (12 р. 5 м. 14 д.) + з 21.01.1985р. по 21.04.1986р. (1 р. 3 м. 1 д.) + зарахований період на підставі рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 29.08.2018р. по справі №0440/5014/18 з 12.04.1979р. по 07.01.1985р. (5 р. 8 м. 26 д.) = 19 р. 5 м. 11 д.), пільговий стаж складатиме більше 15 років, що дає змогу застосувати норму статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Аналогічні гарантії закріплені у статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статі 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальна пенсія - це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом. Таким чином, статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено додаткову соціальну гарантію, зміст якої полягає в гарантуванні отримання особам, на яких поширюється дія цього Закону, пенсійної виплати в розмірі не нижче 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Отже, єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача зарахувати спірний період до пільгового стажу роботи померлого годувальника, ОСОБА_2 за Списком №1 та здійснити перерахунок пенсії із урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
06.12.2021 року від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечує. В мотивування означеного відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з 30.03.2011 призначено пенсію за віком, з 14.12.2017 переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII). Чоловік позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 49 років. Пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 за життя не призначалась, оскільки чоловік позивача не досяг встановленого віку виходу на пенсію.
ОСОБА_2 не був пенсіонером на момент смерті, що підтверджується службовою запискою відділу перерахунків пенсій №12 управління пенсійного законодавства, яка була надана до юридичного відділу ще у травні 2020 року за №2831/03-16, оскільки в Дніпропетровському окружному адміністративному суді розглядалась попередня справа позивачки за №160/4552/20.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області стверджує, що відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Тож, законодавець в статті 37 Закону №1058 чітко вказав, що пенсія по втраті годувальника розраховується у розмірі 50 % з пенсії за віком померлого годувальника, а не з пенсії за Списком №1. Відповідно до пункту 2.3 Порядку подання та оформлення документів №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2,3 пункту 2.1., а саме: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637; за бажанням пенсіонера може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Також надаються інші документи передбачені пунктом 2.3 Порядку подання та оформлення документів №22-1. Пунктом 4.7 Порядку визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Відповідач стверджує, що відповідно до п. 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За приписами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що для підтвердження стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Такі довідки є обов`язковими, оскільки зазвичай в трудовій книжці відсутні відомості про зайнятість особи в особливо шкідливих умовах протягом повного робочого дня, не зазначається характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи. Тільки адміністрація підприємства може визначити, що технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, які можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих і тільки адміністрація підприємства згідно первинних документів може підтвердити, що особа була дійсно зайнята на роботах, які можна віднести до Списку №1 або №2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Характер роботи підтверджується виключно первинними документами.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном».
Якщо підприємство ліквідовано, то документи подаються на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 було затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років. Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах, установленої для окремих працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.
Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком.
Відповідно до пункту 6 Порядку основним завданням Комісії є зокрема розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1 до Порядку) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.
Для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право в тому числі заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи (далі - заявник), або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (п.7 Порядку).
Згідно пункту 11 Порядку для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи: заяву про підтвердження стажу роботи (додаток 1 до Порядку); документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудову книжку; документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність). Тобто, зазначеним порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено, що працівник повинен звернутися з відповідною заявою та пакетом документів до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Відповідно до вищевказаного, існує відповідний механізм підтвердження пільгового стажу здобутого на підприємстві яке припинило свою діяльність, але він встановлений для працівників підприємств які припинили свою діяльність, для підтвердження пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років.
Позивач отримує пенсію по втраті годувальника та не є працівником підприємства, яке припинило свою діяльність, отже заява позивача про підтвердження пільгового стажу не може бути розглянута Комісією відповідно до Постанови правління ПФУ №18-1. Таким чином механізм підтвердження пільгового стажу померлого годувальника, якщо підприємство припинило свою діяльність та у трудовій книжці відсутні необхідні записи, законодавством не визначено.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 по справі №160/4552/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2018 (додаток №1 п.6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах по втраті годувальника.

Комісією прийнято рішення №8 від 27.11.2020, що для підтвердження періодів роботи померлого годувальника з 18.10.1966 по 31.03.1979 та з 21.01.1985 по 21.04.1986, для зарахування до пільгового стажу за Списком №1, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 немає підстав, оскільки Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 №18-1, визначає механізм підтвердження періодів роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, установлений для окремих працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Оскільки позивачу призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому відсутні підстави для розгляду заяви про підтвердження стажу роботи Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років для працівників ліквідованих підприємств.

До того ж, чоловік позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 49 років. Пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_2 не призначалась, останній взагалі не був пенсіонером на момент смерті.

Комісія не розглядає питання, щодо призначення пільгової пенсії або зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи особам, які померли, не розглядає питання щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи громадян, які померли, для отримання в подальшому пенсії по втраті годувальника членам сім`ї, які були на утриманні померлого годувальника.

У зв`язку з чим, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має можливості визначити пільговий стаж померлого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки відсутні довідки, які б підтверджували пільговий характер роботи. Із за відсутності довідок, які підтверджують пільговий характер роботи не можливо розрахувати пільгову пенсію померлого ОСОБА_2 (на момент смерті не досяг пенсійного віку) і відповідно не можливо розрахувати пенсію у зв язку з втратою годувальника позивачки ОСОБА_1 .

Довідки №109, №198 від 09.11.2017, №586 від 24.11.2017, №483-485 від 01.12.2017 є архівними, які видані державним підприємством Кравбасшахтозакриття, який є зберігачем архівних документів. Отже, дані довідки можуть бути розглянуті лише на Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 №18-1, який визначає механізм підтвердження періодів роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років окремим категоріям працівників в разі ліквідації підприємства. В даному випадку у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 пенсія не призначається, документи Комісією не розглядаються.

Згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на момент смерті чоловіка позивачки) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Померлим чоловіком позивача право на призначення пенсії за нормами та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на дату смерті чоловіка позивачки) реалізовано не було, оскільки не досягнуто віку 50 років.

50 років - це вік з якого у особи виникає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, позивачу на момент смерті виповнилось лише 49 років.

Позивача з 14.12.2017 переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (із змінами, внесеними Законом №2148-VIII).

Як зазначалося вище згідно статті 37 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до Закону №1058-ІУ розмір пенсії особи яка звернулась за нею визначається індивідуально залежно від набутого стажу та отриманого заробітку, з якого у свою чергу сплачувались страхові внески. При обчисленні пенсії визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу та заробітної плати.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» внесено ряд змін, зокрема, пунктами 4-3 частини четвертої Розділу XV «Прикінцеві положення», встановлено:

«Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн. (за 2014-2016 роки), в чому по суті у полягав принцип осучаснення раніше призначених пенсій.

Загальний (страховий) стаж померлого годувальника становив - 43 роки 03 місяці 14 день (всього в місяцях - 519 місяців (43р. х 12міс. + 03 міс.)).

Заробіток для обчислення пенсії складає: 3764,40 грн (середня з/п) х 2,36585 (індивідуальний коефіцієнт заробітку) = 8906,01 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 по 30.06.2019 прожитковий мінімум встановлений для непрацездатних осіб - 1497,00 грн.

Розмір пенсії з 14.12.2017 становив - 3851,85 грн., в тому числі:

3851,85 грн. - розмір пенсії за віком (8906,01 грн х 0,43250);

116,16 грн. - доплата за понаднормовий стаж за 8 років (ч. 1 ст.28 Закону №1058);

3986,01 грн. - загальний розмір пенсії;

50% - % для обчислення пенсії у разі втрати годувальника;

1984,01 грн. - розмір пенсії по втраті годувальника (50% пенсії за віком померлого).

Щодо наявності/відсутності у позивача права на пенсію по втраті годувальника на момент смерті її чоловіка:

Умовою для призначення члену сім`ї померлого годувальника пенсії по втраті годувальника, є непрацездатність такого члена сім`ї, який був на його утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: - чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони с особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (ст. 36 Закону №1058).

При цьому, вказана умова (непрацездатність члена сім`ї) повинна існувати саме на день смерті годувальника (момент втрати такого годувальника), а не в будь-який подальший період часу після його смерті.

Згідно матеріалів справи позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 28.11.1980 року. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . На день смерті чоловіка позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилось 40 років.

На день смерті чоловіка вона пенсійного віку не досягла, інвалідом не визнавалась.

Таким чином, на день смерті чоловіка позивач не була непрацездатною дружиною померлого годувальника , яка була на утриманні останнього.

Позивачу з 30.03.2011 призначено пенсію за віком. Трудовою книжкою НОМЕР_2 , яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи, підтверджується той факт, що позивачка працювала до вересня 2011 року (при розрахунку пенсії за віком стаж враховано по 28.02.2011).

Саме поняття «годувальник» по відношенню до чоловіка ОСОБА_2 не може бути застосовано, оскільки позивачка не була непрацездатною у розумінні частини 2, частини З статті 36 Закону №1058 на день смерті свого чоловіка.

В даному випадку, призначення ОСОБА_1 у 2017 році пенсії по втраті годувальника через 21 рік після смерті такого «годувальника» є безпідставним.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

ОСОБА_2 не був пенсіонером на момент смерті (помер у віці 49 років), пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 за життя не призначалась, оскільки чоловік позивачки не досяг встановленого ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції на момент смерті) віку виходу на пенсію (50 років).

ОСОБА_2 не мав права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на момент смерті у зв`язку із відсутністю необхідного віку за ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції на момент смерті - 50 років), а тому вимога про обчислення пенсії (за відсутності права на пенсію) у розмірі 80 % від його заробітної плати (доходу) є безпідставною та передчасною.

Також, 26.11.2021 року та 06.12.2021 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду подані клопотання про закриття провадження у даній справі. В обґрунтування вказаного відповідач зазначив про те, що позивач, ОСОБА_1 вже зверталась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з аналогічними позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (позовна заява про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії від 21.04.2020, справа №160/4552/20), які заявлені у новій справі №160/19817/21, а саме:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати до пільгового стажу померлого годувальника, строма ОСОБА_3 , періоди роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, в підземних умовах на ш. Гігант РУ ім. Дзержинського ВО Кривбасруда з 18.10.1966р. По 31.03.1979р. (12р. 5м. 14д.) та на ш. ім. Артема №1ДП РУ ім. Кірова з 21.01.1985 по 21.04.1986 (1р. Зм. Ід.) ... та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з урахуванням наведеного пільгового стажу померлого годувальника, ОСОБА_2 , починаючи з 16.01.2018 року із урахуванням Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці....

За результатом розгляду попередньої позовної заяви від 21.04.2020 Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі №160/4552/20, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2018 (додаток №1 п.6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах по втраті годувальника.

Отже, ОСОБА_1 попередньо (у 2020 році) реалізувала своє право на судовий захист, шляхом звернення до суду, за результатами якого було прийнято рішення у справі №160/4552/20.

Перевіривши означену заяву, суд вважає, що в задоволенні закриття провадження у даній справі слід відмовити, оскільки судом під час прийняття судового рішення від 23.07.2020 року у справі №160/4552/20 судом надавалась правова оцінка щодо факту визнання протиправності рішення про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.01.2018р. (додаток №1 до пункту 6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах по втраті годувальника, викладене у листі від 19.02.2018р. №389/59.

При цьому, у справі №160/4552/20 судом не досліджувався факт правомірності дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахування або не зарахування до пільгового стажу померлого годувальника, ОСОБА_2 , періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, в підземних умовах на ш.«Гігант» РУ ім.Дзержинського ВО «Кривбасруда» з 18.10.1966р. по 31.03.1979р. (12р. 5м.14д.) та на ш.ім.Артема №1, №2 ДП «РУ ім.Кірова» з 21.01.1985р. по 21.04.1986р. (1р. 3м. 1д.), з 23.05.1995р. по 19.05.1996р. (0р. 11м. 27д.) та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з урахуванням наведеного пільгового стажу померлого годувальника, ОСОБА_2 , починаючи з 16.01.2018 року із урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2021 року, зазначена вище справа була розподілена та 23.10.2021 року передана судді Пруднику С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Прийнято до свого провадження означену позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати до суду засвідчену належним чином відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України копії пенсійних справ ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 у строк 26.11.2021 року.

Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, та матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з 30.03.2011 останній призначено пенсію за віком, з 14.12.2017 переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII).

Як було установлено судом під час розгляду означеної справи, чоловік позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 49 років (що підтверджено копією свідоцтва про смерть від 30.05.1996, серія НОМЕР_3 ). Пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 за життя не призначалась, оскільки чоловік позивача не досяг встановленого віку виходу на пенсію.

За реплікацією «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 року у справі №0440/5014/18 Позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.04.2018 року № С5854-18 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника із врахуванням пільгового стажу роботи годувальника з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 21910427, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, 49004) здійснити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з 14.12.2017 року перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника із врахуванням пільгового стажу роботи годувальника з 12.04.1979 року по 30.09.1979 року підземним гірничим майстром, з 01.10.1979 року по 31.03.1980 року підземним заступником начальника дільниці, підземним гірничим робітником, з 01.04.1980 року по 03.05.1981 року електрослюсарем, з 04.05.1981 року по 17.07.1984 року підземним бурильником, підземним бурильником-вибуховиком, з 18.07.1984 року по 07.01.1985 року підземним бурильником на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка» до Списку № 1.

Означене судове рішення набрало законної сили 02.10.2018 року.

Заявою від 11.01.2018р. (додаток №1 до пункту 6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) позивач звернулася до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах по втраті годувальника за її чоловіка ОСОБА_2 за Списком №1, періоди роботи:

- з 28.01.1985р. по 21.04.1986р.;

- з 18.10.1966р. по 31.03.1979р.

Листом від 16.01.2018р. №1091/04/20 заступник начальника управління Гудзенко В.В. звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Комісії з питань підтвердження стажу роботи вперше направлені документи померлого ОСОБА_2 на розгляд комісії з питань підтвердження стажу на шахті «Гігант» РУ ім. Дзержинського «Кривбасруда» (період роботи з 18.10.1966р. по 31.03.19789р., та з 21.01.1985р. по 21.04.1986р.) на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно висновку «Щодо права на пільгову пенсію» наданого до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, Криворізьке центральне об`єднане управління ПФУ (Саксаганський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій) вважає можливим зарахувати період роботи з 18.10.1966 по 31.03.1979 та з 21.01.1985 по 21.04.1986 до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом «Про розгляд документів» вих.№389/59 від 19.02.2018р. на ім`я начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 (Саксаганського району) Гудзенко В.В. від заступника начальника ГУ повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 та документи ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ) надані на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, оскільки дія Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління ПФ України 10.11.2006р. №18-1, поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Листом вих.№553/8 від 13.02.2020р. відділ з питань перерахунків пенсій №12 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за результатами розгляду адвокатського запиту, надав адвокату Вовк М.В. заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії в розі втрати годувальника та документи за період роботи годувальника з 18.10.1966 по 31.03.1979 на ш. «Гігант» РУ ім.Дзержинського ВО «Кривбасруда» та з 21.01.1985 по 21.04.1986, з 23.05.1995 по 19.05.1996 на ш. ім.Артема « 1,2 ДП РУ ім. Кірова.

Також в листі зазначено, що на розгляд комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління ПФУ від 10.11.2006 №18-1, поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або вислугу років. Оскільки ОСОБА_4 звернулася за призначенням пенсії в разі втрати годувальника, підстави для направлення документів на розгляд комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, відсутній.

Не погоджуючись із діями щодо відмови у розгляді заяви щодо підтвердження стажу роботи померлого годувальника, позивач звернулася до суду з даним позовом.

За результатами розгляду даної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року у справі №160/4552/20 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.01.2018р. (додаток №1 до пункту 6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах по втраті годувальника, викладене у листі від 19.02.2018р. №389/59.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, 49094; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2018р. (додаток №1 до пункту 6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах по втраті годувальника.

В решті позовних вимог відмовлено.

За реплікацією «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що означене судове рішення набрало законної сили 25.08.2020 року.

З відповіді №0400-0317-8/109438 від 16.11.2020 року на запит щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі №160/4552/20 позивачу стало відомо, що відділом з питань перерахунків пенсії №12 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року по справі №160/4552/20 листом №545/01-16 від 16.11.2020 направлено на розгляд до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, про результати виконання рішення суду буде повідомлено додатково.

Як зазначила позивач у поданій до суду позовній заяві, у відповіді №0440-010308-8/47888 від 02.04.2021 року не було зазначено підстав відмови Комісії та не було додано до відповіді саме рішення комісії №8 від 27.11.2020 року, не зважаючи на те, що в адвокатському запиті №29/03/21-С від 29 березня 2021 року чітко було поставлена вимога про надання копії рішення за результатом повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.01.2018 р. У відповіді №0440-010304-8/93232 від 13.07.2021 року на адвокатський запит 25/06/21-С від 25 червня 2021 року на було направлено Копію рішення Комісії від 27.11.2020р. №8. Отже, незважаючи на неодноразове звернення до відповідача, із отримання рішення Комісії від 27.11.2020 р. №8 позивачу вдалося з ним ознайомитися лише 13.07.2021 р.

Так, рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.11.2020 року №8 позивачу повідомлено про те, що для підтвердження періодів роботи померлого годувальника з 18.10.1966 по 31.03.1979 та з 21.01.1985 по 21.04.1986, для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 немає підстав.

В означеному рішенні від 27.11.2020 року №8 відповідач заначив наступне.

Так, Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України і0.11.2006 № 18-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 № 1231/13105 визначено механізм підтверджений періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років. установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи га організації без визначення правонаступника. Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства , що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком. Порядком не передбачено підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсій в разі втрати годувальника. Заява ОСОБА_1 та документи померлого годувальника ОСОБА_2 на Комісії не розглядались. Листом від 19.02.2018 № 289/59 документи повернуті без розгляду. При цьому, при призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника до страхового стажу зараховані періоди роботи з 18.10.1966 по 31.03.1979 та з 21.01.1985 по 21.04.1986. Заявниця оскаржила дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у розгляді документів померлого годувальника в судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 у справі №160/4552/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2018 (додаток №1 п.6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах по втраті годувальника.

Вважаючи спірне рішення та дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 07.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.9 Закону одним із видів пенсійних виплат є пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частинами першою та другою статті 10 Закону №1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Зі змісту наведеного слідує, що особа, яка одночасно має право на декілька видів пенсії, може обрати один вид пенсії шляхом подання відповідної заяви. Таке переведення здійснюється на підставі документів з дня подання заяви відповідно до чинних на момент такого переведення положень законодавства.

Згідно з абз. 1-3 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на дату смерті чоловіка позивача) право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років; в) один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює; г) дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на дату смерті чоловіка позивача) члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на дату смерті чоловіка позивача) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

При цьому, судом встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 49 років (що підтверджено копією свідоцтва про смерть від 30.05.1996, серія НОМЕР_3 ). Пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 за життя не призначалась, оскільки чоловік позивача не досяг встановленого віку виходу на пенсію.

Відповідно до відомостей, викладених пенсійним органом у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , її чоловіком ОСОБА_2 право на призначення пенсії за нормами та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на дату смерті чоловіка позивачки) реалізовано не було, оскільки не досягнуто віку 50 років.

При цьому суд погоджується з твердженнями відповідача, що пенсія позивача по втраті годувальника - члена сім`ї померлого годувальника безпосередньо пов`язана із правом на пенсію саме померлої особи, що мала на утриманні інших непрацездатних осіб, а тому призначення пенсії, так само, як і переведення на пенсію, яка померлому годувальнику не призначалася, є протиправним.

Аналогічна правова позиція узгоджується у постанові Верховного Суду від 03.07.2018р. у справі №562/1156/17 (адміністративне провадження №К/9901/23068/18).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки померлий ОСОБА_2 не набував права на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», то і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу померлого годувальника ОСОБА_2 періоди роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, в підземних умовах на ш. «Гігант» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» з 18.10.1966 р. по 31.03.1979 р. (12 р. 5м. 14 д.) та на ш. ім. Артема №1 ДП «РУ ім. Кірова» з 21.01.1985 р. по 21.04.1986 р. (1р. 3м. 1 д.), та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з урахуванням наведеного пільгового стажу померлого годувальника, ОСОБА_2 , починаючи з 16.01.2018 року із урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним.

При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача, викладені останнім у власному відзиві на позовну заяву про те, що призначення ОСОБА_1 у 2017 році пенсії по втраті годувальника через 21 рік після смерті такого «годувальника» є безпідставним, оскільки це не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник