Справа № 240/31539/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо не зарахування його загального трудового стажу за період з 20.03.1991 по 26.11.1991 в Футбольному клубі "Дністровець";
- зобов`язати відповідача, зарахувати до його загального трудового стажу період роботи з 20.03.1991 по 26.11.1991 в Футбольному клубі "Дністровець".
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що листом відповідача від 10.09.2021, йому було відмолено в призначенні пенсії в зв`язку з недостатністю загального трудового стажу, оскільки не було зараховано період роботи з 20.03.1991 по 26.11.1991 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки запис має виправлення та відсутня посадова особа, яка засвідчила запис про звільнення.
Вважає, відмову в призначенні пенсії протиправною, адже виправлення є законним, так як наявний підпис та печатка.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
08 лютого 2022 року до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1ст.263 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено зі змісту трудової книжки НОМЕР_2 , ОСОБА_1 працював з 20.03.1991 по 26.11.1991 в Футбольному клубі "Дністровець".
Як свідчать матеріали справи і не заперечується сторонами, позивач звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії.
Для зарахування періоду стажу роботи зазначеного у трудовій книжці НОМЕР_2 необхідно надати уточнюючі документи про періоди роботи, видані підприємством, на якому він працював або архівними установами у разі ліквідації підприємства, на підставі первинних документів за час виконання роботи або внести відповідні зміни до трудової книжки з урахуванням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок.
Підтверджений належними документами страховий стаж становить 21 рік 05 місяців 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, тому у призначенні пенсії за віком йому відмовлено через відсутність необхідного страхового стажу роботи - 22 роки.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною 1 статті 24 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Згідно з абзацом 1 частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Приписами пункту 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або неточної інформації у ній.
У трудовій книжці НОМЕР_2 під номерами 13-14 внесено записи про те, що ОСОБА_1 працював з 20.03.1991 по 26.11.1991 року в Футбольному клубі "Дністровець". Запис про звільнення внесений з виправленням та без зазначення особи, що внесла відповідний запис.
Суд вважає за необхідне вказати, що записи 13-14 засвідчені відповідними печатками, внесені на підставі наказів керівника підприємства та під виправленням міститься напис з підписом про його дійсність.
Всі наведені вище обставини спростовують сумніви відповідача у достовірності інформації, що наведена у трудовій книжці НОМЕР_2 .
Доказів обґрунтування таких сумнівів відповідачем не надано.
Відтак, вимога суб`єкта владних повноважень надати уточнюючу довідку про періоди роботи, з огляду на наявні відповідні відомості у трудовій книжці позивача, є безпідставною.
Водночас відмова в зарахуванні до стажу позивача спірного періоду визнається судом формальною.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
Слід звернути увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві.
Вказане свідчить про не можливість позбавлення особи, у такий спосіб, права на зарахування певного періоду до трудового стажу.
З огляду на наведене, вимогу з приводу зарахування періоду роботи з 20.03.1991 року по 26.11.1991 року в Футбольному клубі "Дністровець" до страхового стажу позивача слід задовольнити.
Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведене, відповідачем не доведено, а позивачем спростовано правомірний характер дій під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити.
З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн про, що свідчить квитанція №46 від 04.10.2021.
Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн.
Керуючись статтями 77,90,242-246,263 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу період роботи з 20.03.1991 по 26.11.1991 в Футбольному клубі "Дністровець".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20.03.1991 по 26.11.1991 в Футбольному клубі "Дністровець".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва