Справа № 300/2804/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 рокуСправа № 300/2804/21 пров. № А/857/21841/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дії та бездіяльності протиправними, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2021 року (суддя Панікар І.В., м.Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі ОТЦК) в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо врахування серпня 2015 року та грудня 2015 року, як місяців за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 по 28.02.2018;

визнати протиправними дії ОТЦК щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078; Постанова №1078 відповідно) при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.08.2018;

зобов`язати ОТЦК здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в сумі 80691,61 грн із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 03.08.2018 в сумі 24327,06 грн, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2021 року провадження у справі №300/2804/21 закрито.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на порушення норм процесуального права, просить таку скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги не погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі через тотожність спору із справою №300/1437/20 в якій за наслідками судового розгляду було вирішено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити таке нарахування та виплату, однак у ній не вирішувалось питання про виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням базових місяців для її проведення, так як такі позовні вимоги у попередньому спорі були визнані судом передчасними, що і стало наслідком звернення до суду із цим позовом.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 КАС, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже був предметом розгляду суду в іншому провадженні, проте, на стадії виконання такого судового рішення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 25.06.2020 ОСОБА_1 через свого представника звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОВК) про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 03.08.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця в розмірі 105583,38 грн та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 03.08.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця в розмірі 105583,38 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 1 вересня 2020 року у справі № 300/1437/20 (далі Рішення суду) позов ОСОБА_1 до ОВК про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ОВК щодо не нарахування та невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 03.08.2018. Зобов`язано ОВК нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 03.08.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 03.08.2018 - березень 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 січня 2021 року (далі Постанова суду) апеляційну скаргу ОВК задоволено частково. Рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги в цій частині задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ОВК щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.08.2018. Зобов`язано ОВК нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.08.2018. В решті позову в цій частині відмовлено. В решті Рішення суду залишено без змін.

Постанова суду набрала законної сили 05.01.2021.

Як видно з матеріалів справи на виконання Постанови суду відповідачем було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 із встановленням грудня 2015 року базовим місяцем, а також за період з 01.03.2018 по 03.08.2018 із встановленням березня 2018 року базовим місяцем, що позивачем не заперечується.

Приписами статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина перша-друга статті 382 КАС).

Відповідно до статті 383 КАС особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (частина перша).

Розглядаючи вказаний спір суд першої інстанції вказав на те, що зі змісту позову вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними вимогами, слугувала незгода позивача із діями та бездіяльністю відповідача під час виконання Постанови суду. Тобто, заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, внаслідок чого, позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі №300/1437/20, апеляційний суд наголошував на тому, що індексація позивачу, при наявності підстав для її нарахування за січень 2016 - серпень 2018 років не нараховувалась та не виплачувалась. Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені. Не розглядалось питання правомірності застосування при виплаті індексації у грудні 2015 року базових місяців березня, серпня, грудня 2015 року. Судом лише було констатовано, що індексація за 2015 рік позивачу була виплачена.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що за період, в тому числі 01.12.2015 по 28.02.2018, 01.03.2018 по 03.08.2018 судами у справі №300/1437/20 не вирішувалося питання правомірності визначення базового місяця при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивача, останній підставно звернувся до суду із цим позовом.

Спір у справі №300/1437/20 вирішений, а судові рішення виконанні.

В розглядуваному випадку має місце новий спір, що стосується правильності визначення відповідачем базового місяця при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення без застосування базового місяця січня 2008 року та березня 2018 року і зобов`язання визначити вказані місяці базовими та здійснити перерахунок нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення.

У разі ж визнання вказаного спору, як такого, що має бути вирішений в порядку статті 382-383 КАС нівелюються усі висновки, що наведені у Постанові суду, в частині зокрема не вирішення під час розгляду справи №300/1437/20 вимог про визначення базового місяця, з тих підстав, що такі вимоги є передчасними, так як на час вирішення спору Постановою суду, суду та позивачу не було відомо, який базовий місяць буде застосований відповідачем при нарахуванні та виплаті індексації і чи буде мати місце порушення прав позивача в цій частині.

За змістом пункту 4 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на викладене, не зважаючи на те, що у вказаній справі так, як у справі №300/1437/20 сторонами є одні і ті ж особи, спір між якими є вирішений відповідним судовим рішенням, проте у цій справі предметом позову є нарахування та виплата індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018, 01.03.2018 по 03.08.2018 без застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, а підставою позову неврахування таких місяців при нарахування та виплаті індексації, тоді як у справі №300/1437/20 предметом позову було нарахування та виплата індексації з 01.12.2015 по 03.08.2018, а підставою позову був факт відсутності нарахування і виплати індексації за спірний період через відсутність бюджетних призначень для виплати такої доплати.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав передбачених пунктом 4 частини першої статті 238 КАС, так як предмет та підстави позову у цій справі та справі №300/1437/20 є відмінними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не було встановлено сукупності умов для застосування положень пункту 4 частини першої статті 238 КАС, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Відтак, оскаржувана ухвала, підлягає скасуванню, а справа направленню до цього ж суду для продовження її розгляду по суті.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 320, 322, 325, 328КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2021 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 9 лютого 2022 року.