Справа № 440/15113/21
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/15113/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Комунального некомерційного медичного підприємства "Кременчуцький перинатальний центр 11 центр" до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання коштів Фонду, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне некомерційне медичне підприємство "Кременчуцький перинатальний центр 11 центр" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області № 370 від 03 серпня 2021 року про повернення коштів.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказує на протиправність оскаржуваного рішення, стверджуючи, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області не встановлено, які саме дії спричинили порушення Комунальним некомерційним медичним підприємством "Кременчуцький перинатальний центр 11 центр" частини третьої статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Зазначив, що захворювання працівників не пов`язані з виробництвом, а тому отримання особами допомоги по тимчасовій непрацездатності правомірне і жодним чином не порушує порядок використання коштів Фонду, та не наносить збитків державі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

30 грудня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки Комунальним некомерційним медичним підприємством "Кременчуцький перинатальний центр 11 центр" допущено порушення порядку використання коштів Фонду, що полягає у призначенні та виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності медичному працівникові, який тимчасово втратив працездатність внаслідок лабораторно підтвердженого інфікування гострою распіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARC-CoV-2, і щодо якого наявне повідомлення про нещасний випадок/ гостре професійне захворювання (отруєння), без розслідування та з`ясування обставин, за яких стався нещасний випадок, відсутній акт за формою Н-1/НП (а.с. 56-59).

13 січня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив. У відповіді на відзив позивач наполягав на правомірності своїх вимог, вказуючи на необгрунтованість оскаржуваного рішення (а.с. 88-91).

17 січня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло заперечення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на відповідь на відзив. У запереченнях відповідач зазначив, що позивач надав матеріальне забезпечення коштами Фонду по листках непрацездатності, без наявності акту розслідування професійного захворювання за встановленою формою (а.с. 95-96).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Комунальне некомерційне медичне підприємство "Кременчуцький перинатальний центр 11 центр" () зареєстрований як юридична особа (а.с. 42).

29 липня 2021 року Кременчуцьким відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області проведено позапланову виїзну перевірку Комунального некомерційного медичного підприємства "Кременчуцький перинатальний центр 11 центр", за період з 01 червня 2020 року по 29 липня 2021 року, з питань дотримання порядку використання страхувальниками страхових коштів Фонду, про що складено акт перевірки від 29 липня 2021 року № 100 (а.с. 13-29).

За наслідками документальної перевірки Комунального некомерційного медичного підприємства "Кременчуцький перинатальний центр 11 центр" встановлено, зокрема порушення пункту 1 частини другої статті 15, частини третьої статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пункту 1.2, пункту 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою Правління фонду соціального страхування України від 17 квітня 2019 року № 13:

- при наданні матеріального забезпечення порушено порядок використання коштів Фонду, а саме: медичному працівнику, який тимчасово втратив працездатність внаслідок лабораторно підтвердженого інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-019, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, і щодо якого наявне повідомлення про нещасний випадок/гостре професійне захворювання (отруєння), призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності без розслідування та з`ясування обставин, за яких стався нещасний випадок (без встановлення того, що гостре професійне захворювання (отруєння) не пов`язане з виробництвом; відсутній акт за формою Н-1/НП;

22 червня 2021 року ЛН АЛА 605686 від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 ,

31 березня 2021 року ЛН АЛД 263818 від 03 лютого 2021 року ОСОБА_1 ,

26 серпня 2020 року ЛН АДЯ349370 від 24 липня 2020 року ОСОБА_2 ,

26 січня 2021 року ЛН АЛД 297865 від 25 листопада 2020 року ОСОБА_3 ,

22 липня 2021 року ЛН АЛА 605866 від 12 квітня 2021 року ОСОБА_4 ,

22 липня 2021 року ЛН АЛА 907199 від 05 квітня 2021 року ОСОБА_5 ,

22 липня 2021 року ЛН АЛА 385342 від 22 квітня 2021 року ОСОБА_5 ,

23 липня 2021 року ЛН АЛА 907806 від 16 квітня 2021 року ОСОБА_6 ,

03 червня 2021 року ЛН АЛА 606731 від 01 квітня 2021 року ОСОБА_7 ,

30 квітня 2021 року ЛН АЛД 301752 від 03 лютого 2021 року ОСОБА_8 ,

30 квітня 2021 року ЛН АЛД 301772 від 22 лютого 2021 року ОСОБА_8 ,

12 березня 2021 року ЛН АЛД 263111 від 21 грудня 2020 року ОСОБА_9 ,

12 березня 2021 року ЛН АЛД 305948 від 06 січня 2021 року ОСОБА_10 ,

03 березня 2021 року ЛН АЛД 305780 від 21 грудня 2020 року ОСОБА_10 ,

06 липня 2021 року ЛН АЛД 276376 від 31 березня 2021 року ОСОБА_11 ,

03 березня 2021 року ЛН АЛД 262841 від 04 січня 2021 року ОСОБА_12 ,

22 липня 2021 року ЛН АЛА 907832 від 19 квітня 2021 року ОСОБА_13 ,

22 липня 2021 року ЛН АЛА 908114 від 06 травня 2021 року ОСОБА_13 ,

06 липня 2021 року ЛН АЛА 606908 від 14 квітня 2021 року ОСОБА_14 ,

06 липня 2021 року ЛН АЛА 606500 від 12 квітня 2021 року ОСОБА_15 ,

03 березня 2021 року ЛН АЛД 229499 від 01 грудня 2020 року ОСОБА_16 ,

12 березня 2021 року ЛН АЛД 263301 від 28 грудня 2020 року ОСОБА_17 ,

03 березня 2021 року ЛН АЛД 305271 від 16 грудня 2020 року ОСОБА_18 ,

03 липня 2021 року ЛН АЛА 391542 від 01 квітня 2021 року ОСОБА_19 ,

20 листопада 2020 року ЛН АДЯ 408994 від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_20 ,

30 жовтня 2020 року ЛН АДЯ 326906 від 16 вересня 2020 року ОСОБА_20 ,

20 листопада 2020 року ЛН АЛД 216370 від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_20 .

У подальшому, а саме - 03 серпня 2021 року, заступником начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Яремченко А.А., розглянувши матеріали документальної планової перевірки Комунального некомерційного медичного підприємства "Кременчуцький перинатальний центр 11 центр" з питань дотримання порядку використання страхових коштів Фонду соціального страхування України (акт перевірки № 100 від 29 липня 2021 року), прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду № 370 (а.с. 31-32).

Позивач, вважаючи протиправним рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду № 370 від 03 серпня 2021 року, про повернення сум страхових коштів у розмірі 76 070,03 грн та застосування штрафних санкцій 38 035,02 грн, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи № 16/98-ВР) відповідно до Конституції України визначають принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян в Україні.

Статтею 4 Основ № 16/98-ВР визначено залежно від страхового випадку види загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема, страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Положеннями статті 25 Основ № 16/98-ВР передбачено надання за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням видів соціальних послуг та матеріального забезпечення, зокрема, страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а саме: допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV, у редакції на час спірних правовідносин).

Частиною першою статті 4 Закону № 1105-XIV визначено, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з частиною третьою статті 8 Закону № 1105-XIV робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Пунктами 2 та 7 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV встановлено, що основними завданнями Фонду та його робочих органів є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Пунктами 1, 2 та 6 частини другої вказаної статті визначено, що Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах бюджету Фонду, затвердженого Кабінетом Міністрів України, управління майном; проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, страхових виплат; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Згідно з пунктами 3 та 5 частини першої статті 10 Закону № 1105-XIV Фонд має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 15 Закону № 1105-XIV роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 15 Закону № 1105-XIV визначено, що роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення.

Частиною шостою статті 15 Закону № 1105-XIV встановлено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Відповідно до статті 18 Закону № 1105-XIV страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 1105-XIV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 30 Закону № 1105-XIV встановлено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Відповідно до частини третьої вказаної статті рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Приписами пункту 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України № 13 від 19 липня 2018 року /далі - Положення №13/, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Відповідно до пункту 3.1 Положення №13 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, зокрема: приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо; приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково); перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення; здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону № 1105-XIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Отже, підставою для призначення комісією (уповноваженим) із соціального страхування підприємства допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Відповідно до положень пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001 року за № 1005/6196 /далі - Інструкція № 455, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Згідно з підпунктом 1.3.1 пункту 1.3 Інструкції № 455 листок непрацездатності видається громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах.

Пунктом 1.4 Інструкції № 455 встановлено, що право видачі листків непрацездатності надається: 1.4.1. лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я; 1.4.2. лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України; 1.4.3. лікуючим лікарям туберкульозних санаторно-курортних закладів; 1.4.4. фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах. Список цих фельдшерів затверджується щороку органами охорони здоров`я; 1.4.5. лікуючим лікарям закладів охорони здоров`я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.

Пунктами 1.6 та 1.7 Інструкції № 455 передбачено, що видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного, і не може бути платною послугою в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності.

Видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності. На період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацією та ліквідацією її спалахів та епідемій в Україні, відкриття листків непрацездатності може здійснюватися лікарем, що надає первинну медичну допомогу на підставі звернення та опитування хворого за допомогою засобів телефонного зв`язку або інтернет-телефонії з обов`язковим відповідним записом у медичній карті амбулаторного хворого.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, Комунальним некомерційним медичним підприємством "Кременчуцький перинатальний центр 11 центр" подано до Фонду листки непрацездатності: ЛН АЛА 605686 від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 , ЛН АЛД 263818 від 03 лютого 2021 року Алєксєєва Ю.Є, ЛН АДЯ 349370 від 24 липня 2020 року ОСОБА_2 , ЛН АЛД 297865 від 25 листопада 2020 року ОСОБА_3 , ЛН АЛА 605866 від 12 квітня 2021 року Вдовиченко Л.М., ЛН АЛА 907199 від 05 квітня 2021 року ОСОБА_5 , ЛН АЛА 385342 від 22 квітня 2021 року ОСОБА_5 , ЛН АЛА 907806 від 16 квітня 2021 року Дроздова І.О., ЛН АЛА 606731 від 01 квітня 2021 року Ільєвська О.В., ЛН АЛД 301752 від 03 лютого 2021 року Карабаш І.Г., ЛН АЛД 301772 від 22 лютого 2021 року Карабаш І.Г., ЛН АЛД 263111 від 21 грудня 2020 року Козачок Н.А., ЛН АЛД 305948 від 06 січня 2021 року Кузнєцова О.К., ЛН АЛД 305780 від 21 грудня 2020 року Кузнєцова О.К., ЛН АЛД 276376 від 31 березня 2021 року Мотієнко А.А., ЛН АЛД 262841 від 04 січня 2021 року ОСОБА_12 , ЛН АЛА 907832 від 19 квітня 2021 року Обрізан Л.П., ЛН АЛА 908114 від 06 травня 2021 року Обрізан Л.П., ЛН АЛА 606908 від 14 квітня 2021 року Олефіренко А.В., ЛН АЛА 606500 від 12 квітня 2021 року Пінаєвська К.О., ЛН АЛД 229499 від 01 грудня 2020 року Семенова Ю.М., ЛН АЛД 263301 від 28 грудня 2020 року Тимошенко С.С., ЛН АЛД 305271 від 16 грудня 2020 року ОСОБА_18 , ЛН АЛА 391542 від 01 квітня 2021 року ОСОБА_19 , ЛН АДЯ 408994 від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_20 , ЛН АДЯ 326906 від 16 вересня 2020 року ОСОБА_20 , ЛН АЛД 216370 від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_20 (а.с. 61-87).

Відповідно до положень пунктів 1-3 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за № 1456/10055 /далі - Інструкція № 532/274/136-ос/1406/, листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному.

Згідно із пунктом 3.3. Інструкції № 532/274/136-ос/1406 у графі "Причина непрацездатності:" слід обов`язково підкреслити відповідну причину звільнення від роботи. Пункти 2, 4 виправленню не підлягають.

Як випливає із листків непрацездатності в останніх вказано причину непрацездатності - "захворювання загальне (1)".

З аналізу вищевикладеного слідує, що лікуючим лікарем заповнено та видано листки непрацездатності із зазначенням причини непрацездатності - "захворювання загальне (1)".

Відповідно до підпункту 4.6 пункту 4 Інструкції № 532/274/136-ос/1406 у правому нижньому полі ЛН ( za454-04 ) у графі "Примітка:" лікарем здійснюються такі записи у разі тимчасової непрацездатності ("професійне та його наслідки-2" або "нещасний випадок на виробництві та його наслідки - 4") слід указати дату встановлення професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві.

За дослідженими листками непрацездатності, судом встановлено, що в останніх відсутні записи щодо дати встановлення професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві, у свою чергу, як зазначено судом вище, в останніх вказано причину непрацездатності - захворювання загальне.

Відповідач, вказуючи, на порушення встановлені під час перевірки, зазначає, що позивач надав матеріальне забезпечення коштами Фонду по листках непрацещдатності, без наявності акту розслідування професійного захворювання за встановленою формою, з даного приводу суд зазначає наступне.

Закон № 1105-XIV визначає, як підстави для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності - виданий у встановленому порядку листок непрацездатності (статті 31), так і підстави страхових виплат - акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами (стаття 36).

З вищевикладеного слідує, що Законом № 1105-XIV визначено підстави за яких здійснюється виплата по тимчасовій непрацездатності та страхові виплати.

У свою чергу статтею 23 Закону № 1105-XIV визначено підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею кримінального правопорушення;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

В даному випадку, жодна з нормативно визначених підстав не мала місця у правовідносинах сторін.

Стосовно тверджень відповідача, що виплати проведено за відсутності акта за формою Н-1/НП, суд зазначає, що виплати по тимчасовій непрацездатності здійснено на підставі листків непрацездатності, крім того, як зазначає позивач та не спростовано Фондом захворювання працівників не пов`язане з виробництвом, що в свою чергу виключає страхові виплати у порядку встановленому статтею 36 Закону № 1105-XIV.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 16 Закону № 1105-XIV застраховані особа мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Отже, застрахований пацієнт має державні гарантії реалізації своїх прав, зокрема, на відповідне матеріальне забезпечення, а тому позбавлення пацієнта - застрахованої особи права на таке матеріальне забезпечення, є порушенням принципів соціального страхування, встановлених Законом № 1105-XIV.

З огляду на частину другу статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій при прийнятті оскаржуваного рішення в оскаржуваній частині.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним і скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області № 370 від 03 серпня 2021 року.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у сумі 2 270,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального некомерційного медичного підприємства "Кременчуцький перинатальний центр II рівня" (, вул. Майора Борищака, 20/3, м. Полтава, 39600) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (, вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36011) про скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області № 370 від 03 серпня 2021 року про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь Комунального некомерційного медичного підприємства "Кременчуцький перинатальний центр II рівня" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко