Справа № 460/10114/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 460/10114/21 пров. № А/857/21540/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви у справі № 460/10114/21 (головуючий суддя Махаринець Д.Є., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якому просила визнати протиправною відмову відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу з 17.07.2018 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 17.07.2018 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху, та запропоновано позивачу у встановлений судом 10 денний строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення такого строку, та належних доказів в обґрунтування поважності причин його пропуску та копії трудової книжки для підтвердження статусу непрацюючого пенсіонера і довідку органу місцевого самоврядування про її проживання за місцем реєстрації впродовж спірного періоду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року вирішено позовну заяву повернути з підстав передбачених п.1 ч.4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не повністю зґясовано обставини справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви, а справ у направити для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив, зокрема, з тих мотивів, що на адресу суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків позову, до якої не було долучено копію трудової книжки для підтвердження статусу непрацюючого пенсіонера. З наведеного суд прийшов до висновку, що позивачем недоліки позовної заяви не усунуті в повному обсязі.

При цьому апелянт вказує, що до позовної заяви, а також на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху нею, додано копії доказів, яких, на думку позивача, достатньо для розгляду заявлених позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З огляду на вказану норму закону, вважає, що в суду першої інстанції не було підстав для залишення заяви без руху, оскільки з врахуванням передбаченого ч. 4 ст. 9 КАС України принципу офіційного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд не позбавлений можливості витребувати необхідні докази і в процесі розгляду справи. Ненадання позивачем доказів є підставою для розгляду справи за наявними доказами та, в залежності від обґрунтованості позовних вимог, задоволення чи відмови в задоволенні позову, а не обставиною для повернення позову.

Повертаючи позовну заяву в зв`язку з ненаданням позивачем трудової книжки, суд першої інстанції не звернув уваги на пояснення позивача щодо того, що нею взагалі не здійснювалася трудова діяльність, через що трудова книжка у неї відсутня, а також не зазначив, яким чином відсутність даного доказу перешкоджає розгляду справи, при тому, що в матеріалах справи є пенсійне посвідчення позивача.

Крім того, повертаючи позовну заяву з мотивів ненадання позивачем доказів, суд першої інстанції таким чином вдався до оцінки доказів ще на стадії прийняття позовної заяви, хоча мав оцінювати надані позивачем докази після відкриття провадження у даній справі.

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що в суду не було підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відтак, постановленням ухвали про повернення позовної заяви, судом першої інстанції обмежено позивача у праві на доступ до суду.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, позивач звернулась в суд із згаданим вище позовом.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 позовну заяву залишено без руху, для усунення недоліків встановлено строк тривалістю не більше 10 днів з дня вручення ухвали. Позивачу запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення такого строку, та належних доказів в обґрунтування поважності причин його пропуску з урахуванням викладеного в цій ухвалі та копії трудової книжки для підтвердження статусу непрацюючого пенсіонера і довідку органу місцевого самоврядування про її проживання за місцем реєстрації впродовж спірного періоду.

Повертаючи позовну заяву з підстав визначних п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подана до суду заява про усунення недоліків позову до якої не долучено копію трудової книжки для підтвердження статусу непрацюючого пенсіонера, відтак суд вважав, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Проте суд апеляційної інстанції з такими доводами суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань.

Колегія судів вважає слушними покликання апелянта на положення ч. 4 ст. 9 КАС України згідно якої суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Отже суд не позбавлений можливості витребувати необхідні докази в процесі розгляду справи. Ненадання позивачем доказів є підставою для розгляду справи за наявними доказами та, в залежності від обґрунтованості позовних вимог, задоволення чи відмови в задоволенні позову.

Постановляючи оскаржувану ухвалу в зв`язку з ненаданням позивачем трудової книжки, суд першої інстанції поза увагою залишив ту обставину, що позивач не здійснювала трудову діяльність, через що, як вона стверджує, трудова книжка у неї відсутня.

Крім того, суд першої інстанції не вказав, яким чином відсутність копії трудової книжки перешкоджає розгляду справи, за наявності пенсійного посвідчення позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви у справі № 460/10114/21 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін