Справа № 380/8436/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/8436/21 пров. № А/857/20680/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Шевчук С.М., Обрізка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року (ухвалене головуючою-суддею Лунь З.І. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУ ПФУ у Київській області, пенсійний орган, відповідач-1), яка викладена у рішенні №23 від 29.04.2021, у проведенні перерахунку їй пенсії на підставі довідки прокуратури Тернопільської області №18-44-20 від 03.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій та зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області здійснити з 26.04.2021 перерахунок та виплату їй пенсії відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VIІ від 14.10.2014 (далі Закон №1697-VIІ) на підставі вказаної довідки з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Київській області №23 від 29.04.2021, яким ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Тернопільської області №18-44-20 від 03.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій та зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач-2) здійснити з 26.04.2021 перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до ст.86 Закону №1697-VIІ, на підставі довідки прокуратури Тернопільської області №18-44-20 від 03.03.2020 з урахуванням раніше отриманих сум пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що отримання пенсії по втраті годувальника не передбачає права на перерахунок такої за спеціальним законом та з підстав, що надаються виключно працівникам прокуратури.

Позивач не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 з 27.09.2012 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та з 20.01.2020 отримує пенсію по втраті годувальника, призначену на підставі ст.501 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.1.1991 (далі Закон №1789-XII). Основний розмір пенсії обчислений у розмірі 60% від заробітної плати (грошового забезпечення) померлого годувальника, який працював в органах прокуратури Тернопільської області.

03.03.2020 прокуратурою Тернопільської області було видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №18-44-20, згідно якої відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019, постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури» та постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу те деяких інших осіб», розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними станом на 06.09.2017, за відповідною (прирівняною) посадою заступника прокурора м. Тернополя, становить 34058,31 грн.

26.04.2021 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії, до якої серед іншого додала зазначену довідку. Як на підставу для перерахунку пенсії позивач послалася на рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019.

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області №23 від 29.04.2021 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Зокрема, роз`яснено, що право на перерахунок пенсії виникає за зверненнями, що надходять, починаючи з 13.12.2019, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настає не раніше 13.12.2019.

Відповідь на звернення надавалася за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України №25-1 від 16.12.2020 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за №359/35961.

Після надання відмови - відповіді електронна пенсійна справа, яка була отримана ГУ ПФУ у Київській області для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, який призначав пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи.

07.05.2021 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило позивача про прийняте рішення ГУ ПФУ у Київській області, у зв`язку з тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за фактичним місцем проживання.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника була передбачена ч.19 ст.501 Закону №1789-ХІІ і наразі визначена ч.19 ст.86 Закону №1697-VII на таких же умовах. Оскільки відсоток пенсії по втраті годувальника прямо залежить від середньомісячного заробітку померлого прокурора, то підвищення рівня заробітної плати діючих прокурорських працівників, породжує право на перерахунок, як пенсій, призначених колишнім працівникам прокуратури за вислугу років, так і пенсій по втраті таких годувальників. Вказана обставина не була врахована відповідачем при прийнятті оспорюваного рішення. Стосовно виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до ст.501 Закону №1789-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії), оскільки положення цієї статті втратили чинність.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України кожному громадянину гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV), в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (п.1.8 Порядку №22-1).

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (п.1.9 Порядку №22-1).

Згідно п.4.1 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток №3).

В частині вимог про проведення позивачу перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області №18-44-20 від 03.03.2020, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом абз.1 ч.3 ст.36 Закону №1058-IV, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.36 Закону №1058-IV, члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Закон №1697-VII є спеціальним та визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Цей Закон визначає лише умови пенсійного забезпечення прокурорів, в тому числі і право на пенсію у разі втрати годувальника та не регулює порядок призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, а також інші умови пенсійного забезпечення.

Частиною дев`ятнадцятою статті 86 Закону №1697-VII передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї.

Таким чином за сукупності встановлених обставин справи, позивач має право на перехід, за своїм бажанням і в порядку, що визначений законом, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, як дружина померлого, для якої його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування та яка сама одержувала пенсію (за віком).

Відповідач зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість проведення перерахунку лише тієї пенсії, яка призначена працівникам прокуратури. Тобто, норми Закону №1697-VII, які регулюють питання призначення пенсії по втраті годувальника та порядок перерахунку пенсії передбачають можливість проведення перерахунку пенсії призначеної виключно працівникам прокуратури. При цьому розмір пенсії прокурора або його заробітку не підлягає перерахунку після його смерті, якщо право на таку пенсію або заробіток годувальник не мав за життя, а тому підстави для перерахунку пенсії позивачу відсутні.

На момент призначення пенсії чоловіку позивачки законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Разом з тим, на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульовано, водночас передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

При цьому, суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання вимог ст.86 Закону №1697-VII не були визначені умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Разом з тим, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Також Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7 р(II)/2019 : ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; ч.20 ст.86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції : «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Колегія суддів зазначає, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника була передбачена ч.19 ст.501 Закону №1789-ХІІ і наразі визначена ч.19 ст.86 Закону №1697-VII на таких же умовах. Оскільки відсоток пенсії по втраті годувальника прямо залежить від середньомісячного заробітку померлого прокурора, то підвищення рівня заробітної плати діючих прокурорських працівників, породжує право на перерахунок, як пенсій, призначених колишнім працівникам прокуратури за вислугою років, так і пенсій за втратою таких годувальників.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року по справі №380/8436/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. М. Шевчук
І. М. Обрізко