Справа № 200/16073/21
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року Справа№200/16073/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Узбеккарго & Імпорт (87539, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Металургів, 89, кв. 97, ) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю Узбеккарго & Імпорт звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просив:

визнати неправомірним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби від 02.10.2021 року про коригування митної вартості №UA500500/2021/200131/2, (збільшення митної вартості на 109 985,70 грн.).

Позов обґрунтовувало тим, що Позивачем 28.09.2021 було надано Відповідачу для митного оформлення товарів митну декларацію № UА500500/2021/215307 та низку інших допоміжних, потрібних для митного оформлення документів. Відповідні товари були доставлені на митницю їх продавцем на умовах СРТ-Одеса. 02.10.2021 Позивачем було отримано від Відповідача картку відмови в митному оформленні (випуску) товарів № UА500500/2021/00707, в якій конкретних причин її складання зазначено не було. Того ж дня Позивачем було отримано від Відповідача рішення про коригування митної вартості № UА500500/2021/200131/2, обґрунтоване тим, що: "у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Рішенням про коригування митної вартості № UА500500/2021/200131/2 митну вартість товару визначено із застосуванням резервного методу з застосуванням баз даних Держмитслужби України АСМО "Інспектор" та ЄАІС. Позивач стверджує про відсутність в Відповідача законодавчих підстав для відмови Позивачу в розмитненні товару і коригуванні митної вартості товару за резервним методом, що і є його правовою позицією. Ця позиція тотожна правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах у справах 14.01.2021 № 815/6804/17, 25,02.2021 № 815/799/103.7, 815/3626/17, 25.03.2021, 03.07.2021 № 200/6521/20-а, 21.07.2021 № 420/4820/19, 04.11.2021 № 1.380.2019.002016. Посилання посадовою особою митного органу на митну декларацію іншого декларанта є підміною понять та фактичних даних.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що воно відповідало вимогам законодавства та зазначив наступне.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UА500500/2021/215307 від 28.09.2021 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2021/200131/2 від 08.10.2021, а саме:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

Пунктом 6 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 передбачено, що при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується:

включення всіх витрат (складових митної вартості), зазначених у частині десятій статті 58 Кодексу;

включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № UА500500/2021/215307 від 28.09.2021, містилися розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У рішенні про коригування митної вартості № UА500500/2021/200131/2 від 08.10.2021 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Також зазначав, що товар позивача було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № UА500500/2021/217258 від 08.10.2021 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України. Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 109 985,79 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу. Просив в задоволені позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, якою підтримав доводи позовної заяви. Також зазначав, що відповідач у відзиві належних доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не вказав і до відзиву не додав. Просив задовольнити позов.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань () видами діяльності ТОВ Узбеккарго & Імпорт є: код КВЕД 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами (основний); код КВЕД 46.16 Діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами; код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; код КВЕД 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; код КВЕД 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям; код КВЕД 46.44 Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення; код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.21 Роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах; 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; код КВЕД 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; код КВЕД 78.10 Діяльність агентств працевлаштування; код КВЕД 78.20 Діяльність агентств тимчасового працевлаштування; код КВЕД 78.30 Інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами; код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.

07.08.2021 року між позивачем (як покупцем) та ТОВ Nur-sam-gur (як продавцем) укладено зовнішньоекономічний контракт № 07/08 на постачання трикотажного та господарського товару (товару); країна виробник товару Узбекистан.

Згідно з п.п. 2.1 - 2.4 контракту ціна за одиницю товару вказується в доларах США; конкретні ціни на товар вказуються в інвойсах, що додаються до цього контракту. Ціна товару включає вартість упаковки, маркування, навантажувальних робіт, експертних видатків в країні продавця та транспортні витрати.

Точне найменування, ціни та кількість товару вказується в інвойсах. Інвойси до контракту складаються на кожну партію товару, що відвантажується, та є його невід`ємною частино.

Вартість ціни в контракті дана на умовах СРТ Одеса (згідно з Інкотермс 2010).

Загальна орієнтовна вартість контракту 1 млн. долл США, і вона може бути збільшена шляхом підписання додаткової угоди до контракту, яка є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 3.1 контракту оплата за товар відбувається в доларах США.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 контракту продавець поставляє товар на умовах СРТ Одеса згідно з правилами Інкотермс 2010.

Відвантаження товару відбувається окремими партіями. Конкретний термін поставки кожної партії товару, вартість, кількість та асортимент товару вказуються в інвойсах, що додаються до контракту, а також в комерційних пропозиціях на кожну окрему поставку.

Згідно з п.п. 4.5 4.7 контракту товар поставляється автотранспортом. Вантажовідправник - ТОВ Nur-sam-gur Узбекистан, вантажоотримувач - ТОВ Узбеккарго & Імпорт, України.

Відповідно до п. 4.9 контракту при відвантаженні товар повинен супроводжуватися наступними документами в оригіналах: комерційний інвойс, пакувальний лист, товаротранспортна накладна (CMR), сертифікат походження товару форми СТ-1, фітосанітарний сертифікат, експортна митна декларація.

Відповідно до п.п. 10.10 та 10.11 контракту строк дії контракту до 31.12.2021 року. Може бути пролонгований на умовах, що визначені п. 10.11 контракту.

Відповідними додатковими угодами від 27.08.2021 року № 1 та від 13.09.2021 року № 2 внесені зміни до контракту щодо юридичної адреси продавця.

28.09.2021 року в рамках даного контракту декларантом позивача для підтвердження митної вартості товару за основним методом першим (за ціною договору (контракту)) при митному оформленні товару до відповідача подано митну декларацію від 28.09.2021 року № UA500500/2021/215307. Разом з митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: контракт від 07.08.2021 року № 07/08 з додаткова угода від 27.08.2021 року № 1; рахунок-фактура (інвойс) від 18.09.2021 року №41 (згідно з контрактом від 07.08.2021 року № 07/08) всього на суму 15836,79 долл. (в якій зазначена вартість одиниці товару, яка відповідає вартості, що зазначена в калькуляції на кожний товар); лист від 27.09.2021 року №2/09-27 про вартість транспортно-заготівельних витрат, включених до рахунку-фактури від 07.08.2021 №41; калькуляції на кожний товар б/н, в яких зазначені вартість одиниці товару; специфікація №3 від 07.08.2021 до вказаного контракту на суму 27938,60 долл.; сертифікат походження товару форми СТ-1 №UZUA11009450, складений 18.09.2021 року; пакувальний лист від 18.09.2021 року №3 до рахунку-фактури (інвойсу) від 18.09.2021 року №41 згідно з контрактом від 07.08.2021 року № 07/08; оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за 07.08.2021 28.09.2021 року, складена позивачем; вантажна митна декларація від 18.09.2021 року №18005/18.09.2021/0019666; висновки експерта від 17.08.2021 року № 20-57/08-2021, від 08.09.2021 року № 20-26/09-2021; автотранспортна накладна від 18.09.2021 року №00002801; книжка МДП (TIR carnet) від 18.09.2021 року № ХВ.85263013; комерційна пропозиція від 15.09.2021 року, що складена продавцем ТОВ Nur-sam-gur; прайс-лист від 15.09.2021 року, що складений продавцем ТОВ Nur-sam-gur; довіреність від 21.08.2021 року б/н; каталог виробника товару №б/н від 15.09.2021р.; прейскурант (прас-лист) виробника товару №б/н від 15.09.2021р.; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 01.10.2021 року № UA500500.2021.215307.

08.10.2021 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 09.10.2021 року № UA 500500/2021/200131/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00707.

В рішенні зазначено наступне обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано:

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Згідно п. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності буль-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

У зв`язку з тим, що подані документи містяться розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

виписку з бухгалтерської документації;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

У відповідності до ч. 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

08.10.2021 декларантом було додатково надано податкові накладні.

Аналізуючи подані спочатку та надані додатково документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, митний орган приходить до висновку про неможливість визнання заявленої митної вартості, враховуючи положення п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України. Зокрема у прайс-листі, комерційній пропозиції, калькуляції та висновку експерта відсутня інформація щодо торгівельної марки яка зазначена у пакувальному листі від 18.09.2021 №3.

Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до ст. 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до ст. 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчислення вартості, наданої виробником товарів.

Відповідно до п. 1 ст. 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) за резервним методом.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний.

В рішенні також зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим: по товару №1 - МД від 22.06.2021 № UА100430/2021/8713 становить 8,5354 дол. США/ кг., (ніж заявлено декларантом 3,52 дол. США/кг); по товару №2 - МД від 07.10.2021 № UА100100/2021/605218 становить 7,5499 дол. США/кг., (ніж заявлено декларантом 6,08 дол. США/кг); по товару №3 - МД від 15.09.2021 № UА100100/2021/602297 становить 7,55 дол. США/ кг., (ніж заявлено декларантом 3,94 дол. США/кг); по товару №4 - МД від 27.01.2021 № UА100060/2021/202439 становить 9,47 дол. США/ кг., (ніж заявлено декларантом 3,33 дол. США/кг); по товару №5 - МД від 04.09.2021 № UА100340/2021/12428 становить 7,7265 дол. США/кг., (ніж заявлено декларантом 2,3557 дол. США/кг); по товару №6 - МД від 18.03.2021 № UА100020/2021/578869 становить 7,55 дол. США/ кг., (ніж заявлено декларантом 4,59 дол. США/кг); по товару №7 - МД від 06.09.2021 № UА110130/2021/25967 становить 10,3176 дол. США/кг., (ніж заявлено декларантом 3,07 дол. США/кг); по товару №8 - МД від 15.09.2021 № UА100100/2020/602297 становить 7,55 дол. США/ кг., (ніж заявлено декларантом 6,3 дол. США/кг);

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (повноваженою ним особою), та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, яка додатково сплачена позивачем, становила 109 985,79 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Відповідно до ст.ст. 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частиною 1 ст. 51, ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 52 вказаного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 52 вказаного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 52 Кодексу визначено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 260 Кодексу якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати митному органу тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 57 цього Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 57 Кодексу застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Кодексу у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 Кодексу також визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, Митним кодексом України визначено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 4, 5, 9, 21 ст. 58 Кодексу митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 54 вказаного Кодексу митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Послідовність дій посадових осіб митних органів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 №362.

Згідно з п. 6 та 7 гл. 2 Методичних рекомендацій при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі ДМВ); наявність арифметичних помилок в митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, згідно з Митним кодексом України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

Митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Згідно з ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Верховний Суд у постанові від 14.05.2019 року в справі №820/2474/16 зазначив, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що вимоги законодавства зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані її складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Верховний Суд у постанові від 26.11.2019 року в справі №821/107/16, в якій висловлена аналогічна правова позиція, також зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Суд вважає безпідставними посилання митного органу на необхідність надання декларантом позивача додаткових документів з огляду на наступне.

Так, 28.09.2021 року в рамках зовнішньоекономічного контракту від 07.08.2021 року № 07/08, що укладений між позивачем (як покупцем) та ТОВ Nur-sam-gur (як продавцем), декларантом позивача для підтвердження митної вартості товару за основним методом першим (за ціною договору (контракту)) при митному оформленні товару до митного органу подано митну декларацію від 28.09.2021 року № UA500500/2021/215307, в якій визначена сума митної вартості товару.

Митна вартість товару відповідала специфікації та інвойсу, які є невід`ємною частиною даного зовнішньоекономічного контракту.

В жодному з документів, що подав позивач, не було розбіжностей щодо зазначених ним показників вартості товару.

Невідповідність поданих документів умовам законодавства ні відповідачем, ні судом не встановлено.

Отже, з урахуванням вимог митного законодавства та обставин справи суд вважає, що подані позивачем документи для визначення митної вартості містили об`єктивно, документально підтверджені дані, що піддавалися обчисленню, на підставі яких відповідач повинен був визначити митну вартість товару (фероніобію), що заявлена декларантом, по першому методу.

Щодо посилань відповідача на не надання до митного оформлення документів про вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням

Відповідно до пп. в п. 1, п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Виходячи з наведених положень Митного кодексу України вартість тари та пакування, а також витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони включені до контрактної вартості товару, не повинні додатково декларуватися та підтверджуватися окремо.

Судом встановлено, що згідно з п. 2.1 зовнішньоекономічного контракту, що надавався до митного органу, в ціну товару включається вартість упаковки, маркування, навантажувальних робіт, експертних видатків в країні продавця та транспортні витрати.

Отже, вказані витрати не повинні додатково декларуватися та підтверджуватися окремо.

При застосуванні до спірних відносин пп. в п. 1, п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України судом враховані правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 року в справі № 815/4619/17.

Крім того, до митного оформлення декларантом позивача додатково був наданий лист продавця ТОВ Nur-sam-gur від 27.09.2021 року №2/09-27, в якому містилася інформація, яка цікавила митний орган. Так у вказаному листі зазначалося, що по рахунку-фактурі (інвойсу) від 18.09.2021 року №41 (до зовнішньоекономічного контракту від 07.08.2021 року № 07/08) вартість пакувальних матеріалів склала 3038,00 долл. США; вартість робіт, що пов`язані з пакуванням, - 96,21 долл. США; вартість навантажувальних робіт 216,34 долл. США; вартість транспортних витрат до Одеси - 1800 долл. США; всього 5195,55 долл. США, що включені у вартість товару.

Щодо посилань відповідача на те, що у прайс-листі, комерційній пропозиції, калькуляції та висновку експерта відсутня інформація щодо торгівельної марки, яка зазначена у пакувальному листі від 18.09.2021 року №3, то такі посилання не відповідають дійсності, оскільки подані позивачем документи (і прайс-лист, і комерційна пропозиція, і висновок експерта) містять інформацію про фірму-виробника - ТОВ Nur-sam-gur, з якою позивачем укладений зовнішньоекономічний контракт від 07.08.2021 року № 07/08, також містять посилання на вказаний контракт, згідно з п. 1.3 якого виробником товару є ТОВ Nur-sam-gur, Узбекистан. Зазначення такої інформації в калькуляції законодавством не вимагається.

Висновки експерта від 17.08.2021 року № 20-57/08-2021 та від 08.09.2021 року № 20-26/09-2021 містять посилання на зовнішньоекономічний контракт від 07.08.2021 року № 07/08, що укладений між позивачем (як покупцем) та ТОВ Nur-sam-gur на постачання трикотажного та господарського товару (країна виробник товару Узбекистан), специфікацію до вказаного контракту. У висновку чітко зазначено фірму-виробника - ТОВ Nur-sam-gur, країну виробництва Узбекистан.

Крім того, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару не є обов`язковими документами, які підтверджують митну вартість товарів, а є тими документами, які подаються за наявності (п. 6 ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Щодо посилань відповідача на недоліки калькуляції, то суд вважає їх неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 07.08.2021 року № 07/08 ціни за одиницю товару вказані в доларах США. З огляду на це подані позивачем калькуляції містили ціни (в тому числі за одиницю товару) в доларах США, що відповідало умовам контракту.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи як розрахунок ціни (калькуляцію).

Отже, розрахунок ціни (калькуляція) може бути наданий на вимогу митного органу за наявності, і цей документ не є обов`язковим документом.

В спірних правовідносинах митний орган розрахунок ціни (калькуляцію) у позивача не вимагав, що додатково свідчить про безпідставність відповідних посилань відповідача.

Посилання представника відповідача на інші обставини, які не відображені в оскаржуваному рішенні, є неприйнятними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем надані належні докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його вимоги. Надані позивачем до митного оформлення товару документи не містять суперечностей та ознак підробки, а містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Митним органом як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність винесення оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів.

Прийняття митним органом рішення про визначення митної вартості порушувало права та законні інтереси позивача.

З огляду на наведене прийняте митним органом щодо позивача рішення про коригування митної вартості товарів не можна вважати законними і обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 2270,00 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Узбеккарго & Імпорт (87539, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Металургів, 89, кв. 97, ) до Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці від 08.10.2021 року № UA 500500/2021/200131/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Узбеккарго & Імпорт (87539, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Металургів, 89, кв. 97, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Череповський