Справа № 160/8617/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року Справа № 160/8617/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними рішення, відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання неправомірним рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №20 від 27.06.2019 року;
- визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) в призначені пільгової пенсії з 05.05.2019 (а саме з дати коли позивачу виповнилось 55 років і виникло право на пенсію);
- зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплачувати пенсію позивачу з 05.05.2019 (а саме з дати коли позивачу виповнилось 55 років і виникло право на пенсію) згідно поданих заяв та доданих документів із врахуванням періодів роботи з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1994 по 31.12.1997 рік, на посаді тракториста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.05.2020 та 09.06.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як трактористу-машиністу, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. Проте, відповідачем відмовлено в призначенні пенсії, оскільки рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу безпідставно не враховано до загального трудового стажу періоди його роботи на посаді тракториста з 01.01.1988 по 31.12.1988, з 01.01.1990 по 31.12.1992, з 01.01.1994 по 31.12.1997, оскільки позивачем надано всі необхідні документи, які підтверджують факт його роботи на вказаній посаді у спірні періоди.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 26.04.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого заперечує проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав. Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на підставі наданих ним документів, його пільговий стаж становить 16 років 01 місяць 24 дні. В трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Інших документів, підтверджуючих роботу позивача на посаді тракториста та безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції не надано.
Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах (08.05.2019) набув 55-тирічного віку, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Синельниківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області 26 січня 2000 року.
В матеріалах справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , якою визначено трудовий шлях останнього. Відповідно до записів в трудовій книжці позивач має повних 37 років загального трудового стажу.
Відповідно до трудової книжки позивача, необхідний для призначення пенсії пільговий стаж, що складає 20 років 09 місяців 03 дні, він здобув працюючи на посаді тракториста, а саме:
- в колгоспі ім. Калініна, КСП ім. Калініна в період з 15.05.1982 по 23.10.1982 (запис №1) та з 01.12.1984 по 01.06.1999 (запис №3, 4), що складає 14 років 11 місяців 10 днів;
- в селянсько-фермерському господарстві «Рой» в період з 01.06.1999 по 01.02.2002 (запис №5, 6) та з 01.10.2002 по 23.11.2005 (запис №7, 8), що складає 05 років 09 місяців 24 дні.
Відповідно до архівної довідки Синельниківської районної держадміністрації №З-107 від 18.04.2019 розпорядженням Представника Президента України Синельниківської районної держадміністрації від 16.09.1993 №311 колгосп ім. Калініна переєстровано в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Калініна».
Відповідно до архівних довідок від 18.04.2019 №З-108, №З-109, №З-110, №З-111, №З-112, в яких зазначено фактично відпрацьовані дні та суми нарахованої заробітної плати виходячи із відомостей нарахування заробітної плати, позивач працював в КСП ім. Калініна у складі бригад №2 та №4 на посаді тракториста:
- з липня по жовтень 1981 року;
- з травня по листопад 1982 року;
- з січня 1985 року по травень 1999 року.
При цьому, в графі «Ким працював» за 1988 рік, з 1990 по 1992 роки включно, з 1994 по 1997 роки включно - стоїть прочерк, тобто відсутня відмітка про те, що позивач працював трактористом.
09.06.2020 та 08.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо призначення йому пенсії за віком.
Згідно з рішення про результати розгляду заяви від 27.06.2019 №20, Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України підтвердила періоди роботи позивача для зарахування до пільгового стажу відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджені довідкою Синельниківської районної ради від 18.04.2019 №З-108, а саме:
- з 15.05.1982 по 23.10.1982;
- з 01.01.1985 по 31.12.1987;
- з 01.01.1989 по 31.12.1989;
- з 01.01.1993 по 31.12.1993;
- з 01.03.1998 по 31.05.1999.
Також Комісією вказано, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Для підтвердження пільгового трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників відповідно до п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Державна реєстрація ПП «Луб`янське» припинена за судовим рішенням. У такому випадку підтвердження стажу роботи проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків.
Дана норма також встановлена п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правом пільгового пенсійного забезпечення користуються трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
В силу приписів п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом "Про пенсійне забезпечення".
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). При цьому, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Водночас, згідно п.18 Порядку №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.92 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.
Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі №392/1846/15-а та від 08.04.2020 року у справі №469/1193/16-а.
Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 містить відомості щодо роботи позивача на посаді тракториста, однак не містить відомостей щодо безпосередньої зайнятості його у виробництві сільськогосподарської продукції.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників мають бути надані лише у разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу.
На підставі архівних довідок від 18.04.2019 №З-108, №З-109, №З-110, №З-111, №З-112 відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача період роботи на посаді тракториста в КСП ім. Калініна: з 15.05.1982 по 23.10.1982; з 01.01.1985 по 31.12.1987; з 01.01.1989 по 31.12.1989; з 01.01.1993 по 31.12.1993; з 01.03.1998 по 31.05.1999.
При цьому, не зараховано періоди роботи позивача з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1994 по 31.12.1997 рік, оскільки довідками не підтверджено, що позивач у вказані періоди працював саме на посаді тракториста. В графі «Ким працював» за 1988 рік, з 1990 по 1992 роки включно, з 1994 по 1997 роки включно - стоїть прочерк.
Верховний Суд в постанові від 21.02.2018 року по справі №687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Слід зазначити, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу. Записи не містять недопустимих перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст.
Суд вважає, що відомості, на які посилається відповідач, як на підставу для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу, не містить відомостей про характер виконуваної останнім роботи у вказаний період, яка не має пільгового характеру, є лише припущеннями суб`єкта владних повноважень. Проте, відомості належним чином оформленої трудової книжки, які мають перевагу над відомостями, що відображені в архівних довідках без зазначення пільгового характеру роботи позивача не підтверджують, а навпаки спростовують таку інформацію.
Натомість відповідачем, на якого в силу приписів ч.2 ст.77 КАС України покладений обов`язок доказу правомірності прийнятого рішення, не доведений факт роботи позивача, що не несе пільговий характер.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні відповідних періодів роботи до пільгового стажу, діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання рішення №20 від 27.06.2019 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо підтвердження позивачем свого права на пенсію на пільгових умовах суд враховує наступне.
Відповідно до п.«в» ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи - машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній посаді.
Відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії, зокрема з підстав того, що пільговий стаж його роботи складає 16 років 01 місяць 24 дні, при загальному страховому стажі роботи 37 років 06 місяців 24 дні.
Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в призначенні йому пенсії підлягають задоволенню, оскільки відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, прийняв рішення без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Відповідач неправомірно не зарахував періоди роботи з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1994 по 31.12.1997 рік до спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
З оскаржуваного рішення не вбачається, чи був відповідачем проведений всебічний, повний і об`єктивний розгляду всіх поданих документів для призначення пенсії, тобто не вбачається чи є єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу не зарахування йому до стажу спірних періодів роботи, що визнано судом неправомірним.
Суд дійшов висновку, що періоди роботи з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1994 по 31.12.1997 рік підлягають зарахуванню до спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При врахуванні вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу роботи позивача, відповідний стаж ОСОБА_1 перевищить 20 років, необхідних для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п.4 ч.2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
Суд вважає, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення, діяв необґрунтовано та не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії.
З урахуванням висновку суду щодо протиправності та необхідності скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №20 від 27.06.2019 року, порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ від №20 від 27.06.2019 та зобов`язання ГУ ПФУ повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 05.05.2019 з урахуванням висновків суду.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: судового збору у розмірі 420,40 грн.
Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними рішення, відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №20 від 27.06.2019 року.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначені ОСОБА_1 пільгової пенсії з 05.05.2019 (а саме з дати коли позивачу виповнилось 55 років і виникло право на пенсію). Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 05.05.2019 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова