Справа № 505/3309/21
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 505/3309/21

Головуючий першої інстанції Вергопуло А.К.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», 02.11.2021р.

Повний текст судового рішення складений 02.11.2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28.09.2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови БАВ №393317 від 23.09.2021р. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, накладення штрафу у сумі 3400грн.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02.11.2021р. відмовлено у задоволенні позову, з підстав того, що позивач керував автомобілем не маючи права керування транспортним засобом. Наявність у позивача посвідчення водія серії НОМЕР_1 , термін дії якого закінчився 27.06.2021р., не є правом здійснення керування транспортним засобом.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, неповне з`ясування обставин справи, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на безпідставне зупинення його інспектором поліції, відсутність доказів щодо керування ним транспортним засобом. При цьому в порушення ст.279 КУпАП інспектор поліції при накладенні на нього адміністративного стягнення не роз`яснив йому права, передбачені ст.268 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 23.09.2021р. інспектором сектору реагування патрульної поліції Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області складена постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАВ №393317 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400грн.

Як вбачається зі змісту постанови, інспектором встановлено, що 23.09.2021р. о 16 год. 15 хв., в м. Подільськ по вул. Армійській, ОСОБА_2 керував транспортним засобом OPEL VECTRA державний номерний знак НОМЕР_2 без права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР. /а.с.19/

Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог з наступних підстав.

Так, за змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч.1 ст.121 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП передбачено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч.5 ст.258 КУпАП).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В п.1.3 ПДР Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху України встановлюють, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Пунктом 2.4 ПДР України встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до ч.2 ст.126 КпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З вищезазначеного випливає, що у разі відсутності у суб`єкта, який керує транспортним засобом, права керування транспортним засобом відповідної категорії настає адміністративна відповідальність саме за ч.2 ст.126 КпАП України.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у разі відсутності у суб`єкта, який керує транспортним засобом, права керування таким транспортним засобом.

Як вбачається з надано відповідачем відеофіксації та пояснень позивача, дійсно 23.09.2021р. о 16 год. 15 хв. в м. Подільськ по вул. Армійській, ОСОБА_2 керував транспортним засобом OPEL VECTRA державний номерний знак НОМЕР_2 . /а.с.18, 20/

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993р. №340 (надалі Положення №340) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Отже, саме посвідчення водія є документом, що підтверджує наявність у особи права керування транспортним засобом.

Згідно Технічного опису бланка національного посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2020р. «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» послідовно згори донизу надруковано номери полів (текст не друкується), в яких зазначається, зокрема, 4а - дата видачі, 4b дата закінчення строку дії. При цьому, у полі « 10» зазначається дата відкриття відповідної категорії на право керування транспортними засобами, а в полі « 11» - дата закінчення дії відповідної категорії.

Як вбачається з посвідчення водія НОМЕР_1 , дата видачі 27.06.2019р., дата закінчення строку дії 27.06.2021р., ОСОБА_2 мав право на керування транспортним засобом категорії В у період з 27.06.2019р. по 27.06.2021р. /а.с.21/

Згідно посвідчення водія НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , дата видачі 24.09.2021р., дата закінчення строку дії 24.09.2051р. має право на керування транспортним засобом категорії В у період з 27.06.2019р. по 27.09.2051р. /а.с.8/

Тобто, у період з 28.06.2021р. по 23.09.2021р. у ОСОБА_2 не було дійсного посвідчення подія, яке підтверджує право на керування транспортними засобами категорії В, що унеможливлює встановлення наявності у позивача права на керування транспортним засобом.

Отже, позивач, 23.09.2021р. о 16 год. 15 хв. в м. Подільськ по вул. Армійській, керував транспортним засобом OPEL VECTRA державний номерний знак НОМЕР_2 без наявності права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач не згоден з роз`ясненими правами, передбаченими ст.268 КупАП, але у відповідній графі наявний його підпис.

Разом з тим, позов та матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не містять доказів подачі ним клопотань про роз`яснення незрозумілих йому прав та надання послуг адвоката, тобто правової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху БАВ 393317 від 23.09.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400грн. є правомірною.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому в порядку ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Єщенко О.В. Яковлєв О.В.