Справа № 160/14510/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство РІЧ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суми надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість, -
20 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство РІЧ звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суми надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість.
Ухвалою суду від 07.09.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ч.5 ст.160 КАС України із уточненим змістом позовних вимог (відповідно до кількості учасників справи); доказів сплати судового збору у розмірі 4492,10 грн.
Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 24.09.2021 року на адресу суду надійшов супровідний лист про усунення недоліків позовної заяви разом з уточненою позовною заявою (відповідно до кількості учасників справи) та доказами сплати судового збору, в якій позивач просить:
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на користь ТОВ НВП «РІЧ» суму надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 299473 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відповідачу надано право подати відзив на позов разом із доказами, які підтверджують обставини на яких грунтуються його заперечення протягом 15 днів з дати отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
29.10.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшли письмові пояснення третьої особи, згідно яких вбачається, що Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області звернуто увагу суду на те, що грошові кошти до бюджету були сплачені позивачем не на вимогу ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, а на виконання вимог податкового законодавства.
Статтею 43 Податкового кодексу України визначено умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені. Відповідно до п.43.3 ст.43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву про повернення помилково та або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/бо податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
Згідно з п.43.5 ст.43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 №60 затверджено Порядок інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені (далі - Порядок №60).
Положення ст.43 ПКУ узгоджуються з нормами вищезазначеного Порядку.
Відповідно до абз.1,2 п.1 розділу III Порядку №60 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.
Заява може бути подана платником до територіального органу ДПС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.
Таким чином, законодавством передбачено, що повернення надміру сплаченого податку здійснюється шляхом формування підрозділом територіального органу ДФС електронного висновку, а органи Державної казначейської служби здійснюють повернення надмірно сплачених сум грошових зобов`язань. Оскільки органом казначейської служби від контролюючого органу відповідний висновок про повернення суми надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість на користь ТОВ НВП «РІЧ» на суму 299 473,00 грн. отримано не було, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області вважає, що Головним управлінням право позивача щодо повернення суми надмірно сплаченого грошового зобов`язання порушено не було.
Відповідно до наказу від 11.02.2019 №60 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені» (далі - Наказ) у заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються.
Враховуючи вищевикладене, позивач не подав заяву згідно наказу від 11.02.2019 року №60 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені» про, що його неодноразово повідомляли. На підставі вказаного відповідач просить суд в задоволенні позовної заяви відмовити.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДФС у Київській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ НВП «РІЧ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «МТПО Днепр» та з ТОВ «Лайт Ком» за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року, за результатами якої складено акт перевірки від 03.12.2018 року №1080/10-36-14-14/32139221.
На підставі акту перевірки контролюючим органом прийняті:
Вищевказане податкове повідомлення-рішення та податкова вимога були оскаржені позивачем в судовому порядку.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 року №160/5297/19 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київські області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 року в адміністративній справі №160/5297/19 без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 06.08.2020 року у справі №160/5297/19 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Річ» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.
Тобто, 04.06.2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 року у справі №160/5297/19 набрало законної сили.
Позивач неодноразово звертався до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із заявами про повернення надмірно сплачених сум грошових зобов`язань.
Окрім цього зазначено, що відповідно до наказу від 11.02.2019 року №60 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені» (далі - Наказ) у заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються. Виходячи із вищенаведеного, ТОВ НВП «РІЧ» запропоновано надати заяву відповідно до наказу від 11.02.2019 року №60 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені».
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Згідно з вимогами підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Пунктами 43.3 та 43.4 статті 43 ПК України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
В силу вимог пункту 43.5 статті 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Отже, з аналізу наведених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства випливає, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є волевиявлення такого платника податків, яке відображається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.
На виконання положень ПК України, наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі-Порядок №787).
Відповідно до пункту 5 Порядок №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Пунктом 1, 2 розділу ІІ Порядку №60 передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.
Заява може бути подана платником до територіального органу ДПС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.
У заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються:
на поточний рахунок платника податку в установі банку;
на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету;
у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, пені та надміру утриманої (сплаченої) суми ПДФО здійснюється територіальними органами Казначейства протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття електронного висновку та/або електронного повідомлення територіального органу ДФС (пункт 5 розділу VІ Порядку № 60).
Проте, як зазначалось, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відмовлено позивачу в такому повернені.
Суд акцентує увагу, жодних доказів на підтвердження існування податкового боргу у позивача, а також час виникнення такого податкового боргу, відповідачем не доведено. При цьому, із заявою про повернення надміру сплачених сум податку позивач звернувся до контролюючого органу в межах строку визначених пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України, що також не заперечується відповідачем.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено своє право на повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість та дотримано передбачений ПК України порядок і строк звернення до податкового органу із відповідними заявами. Разом із тим, відповідачем не було вжито дій щодо підготовки та подання до органу казначейської служби висновку щодо повернення позивачу спірних сум надміру сплаченого грошового зобов`язання.
В межах спірних правовідносин вбачається, що підставою для відмови позивачу у поверненні надміру сплаченого податку на додану вартість з бюджетного рахунку на поточний рахунок в установі банку та на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість відповідач посилається на положення наказу №60 та зазначає про те, що позивач не подав заяву згідно вимог цього наказу.
Беручи до уваги зазначене, суд звертає увагу, що умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначенні ст.43 ПК України.
Так, зокрема, положеннями п.43.4 ст.43 ПК України чітко визначено, що заява про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань подається платником податків до контролюючого органу у довільній формі, з обов`язковим зазначенням у ній, з урахуванням п.2 розділу ІІ Порядку №60, назви помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються: на поточний рахунок платника податку в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету; у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
З вищевикладених норм вбачається, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення. Заява про повернення подається у довільній формі, проте обов`язково має містити наступну інформацію: напрям перерахування коштів (на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку); назва помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його сума, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету.
При цьому, до поданих заяв позивачем було долучено копію платіжного доручення №1388 від 08.07.2019 року на виконання якого сплачено до бюджету кошти у розмірі 443 361,85 грн.
За таких обставин, на думку суду, позивач виконав всі передбачені законом вимоги з метою повернення надміру сплаченого до бюджету податку на додану вартість у сумі 299 474,00 грн.
Натомість відповідачем у відзиві не наведено доводів, які б спростовували надані позивачем пояснення та докази, не надано доказів на підтвердження наявності порушення позивачем вимог податкового законодавства, а лише процитовано норми Порядку №60 та зазначено, що позивач не подав заяву згідно наказу №60, при цьому не зазначено та не конкретизовано причин такої відмови, а саме якої обов`язкової інформації у поданих заявах до контролюючого органу про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, з урахуванням п.2 розділу ІІ Порядку №60, платником податків не зазначено та/або не вірно зазначено.
Тобто, надані позивачем заяви в повному обсязі відповідають нормам чинного законодавства та є підставою для висновку контролюючого органу про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету, який подається для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до переконання, що відповідач діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Що стосується вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на користь ТОВ НВП «РІЧ» суму надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 299473 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З системного аналізу вказаних норм ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.
Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.
Верховний суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Як зазначалось вище, порядок дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань регламентовано ст.43 ПК України та Порядком №60.
Положення п.43.5 ст.43 ПК України зобов`язує контролюючий орган підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку №60 після внесення до Журналу відмітки підрозділу територіального органу ДФС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, підрозділ територіального органу ДФС, що виконує функції з погашення боргу, проставляє у Журналі відмітку про наявність або відсутність податкового боргу та правомірність або неправомірність за таких умов повернення коштів.
Згідно з п.7 розділу ІІ Порядку №60 на заяви, щодо яких у Журналі встановлено відмітки підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків, зборів, платежів та погашення боргу, здійснюється накладання кваліфікованих електронних підписів керівників (заступників керівників) цих підрозділів у строки, визначені в абзацах другому-четвертому пунктів 5, 6 цього розділу.
Інформація про повернення, щодо якого у Журналі здійснено накладання кваліфікованих електронних підписів керівників (заступників керівників) підрозділів територіального органу ДФС, що виконують функції з адміністрування відповідних податків, зборів, платежів та погашення боргу, автоматично вноситься до Реєстру узгоджених повернень, який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДФС.
Опрацювання Реєстру узгоджених повернень здійснюється шляхом формування електронних висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (далі - електронні висновки) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку структурним підрозділом територіального органу ДФС, на який покладено функцію з формування таких електронних висновків.
Відповідно до п.9 розділу ІІ Порядку №60 сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками територіальних органів ДФС у строк не пізніше 18:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви ДФС в автоматичному режимі надсилає до Казначейства для виконання.
Як було встановлено з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявами від 12.07.2021 року про повернення надміру сплаченої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 299473 грн., втім контролюючий орган не виконав свого обов`язку та не надав органу казначейства висновку про повернення позивачу відповідних коштів.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як, видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 6 762,11 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №4635 від 18.08.2021 року та платіжним дорученням №4848 від 22.09.2021 року.
Враховуючи, що позов задоволено частково, судові витрати понесені позивачем у розмірі 6762,11 грн. підлягають відшкодуванню в сумі 3381,05 грн., тобто пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 73 - 78, 90, 139, 205, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у порядку та в строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева