Справа № 140/1891/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/1891/22
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання постанови про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни від 25.06.2021 ВП №41714298 про стягнення виконавчого збору «виконавчий документ» - таким, що не підлягає виконанню повністю; зобов`язання Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) закінчити виконавче провадження ВП №660021.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зазначає, що правову категорію зміст позовних вимог слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст і обсяг позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим мають бути сформульованими таким чином, щоби суд міг визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством, покладено саме на позивача і саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

В даному випадку позивачем заявлено вимогу, зокрема, про визнання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни від 25.06.2021 ВП №41714298 про стягнення виконавчого збору «виконавчий документ» - таким, що не підлягає виконанню повністю.

Слід зазначити, що в силу приписів статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Отже, в порядку КАС України суд може визнати таким, що не підлягає виконанню, виданий судом виконавчий документ. Можливість визнання такими, що не підлягають виконанню, інших виконавчих документів, зокрема тих, що видані державними органами, нотаріусами, державних виконавців про стягнення виконавчого збору тощо, КАС України не передбачає.

Таким чином, позовна вимога про визнання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни від 25.06.2021 ВП №41714298 про стягнення виконавчого збору - «виконавчий документ» таким, що не підлягає виконанню повністю, не є належним способом захисту, відтак позивачу слід правильно визначити зміст позовних вимог відповідно до вимог КАС України.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) закінчити виконавче провадження ВП №660021, то варто зазначити, що до позовної заяви не додано документів, які стосуються виконавчого провадження ВП №660021. Водночас долучено постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Новосада О. Ю. від 07.07.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №66002103 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №41714298, виданого 25.06.2021.

Отже, позивач просить закінчити виконавче провадження ВП №660021, матеріали якого не долучено до позовної заяви, або така вимога містить невірне формулювання в частині зазначення виконавчого провадження.

При цьому, суд звертає увагу, що з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду встановлено, що у провадженні Волинського окружного адміністративного суду перебуває справа №140/16149/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання закінчити виконавче провадження №66002103 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 26608643,26 грн на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №41714298 виданий 25.06.2021, керуючись приписами частини 8 статті 27 Закону України Про виконавче провадження, а також зняти арешт з майна (коштів) боржника; виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників; скасувати інші заходи, вжиті виконавцем, провести інші необхідні дії. Ухвалою суду від 21.01.2022 у справі №140/16149/21 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №320/6215/19 у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про визнання протиправною і скасування постанови.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частинами другою та третьою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої, другої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про визнання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни від 25.06.2021 ВП №41714298 про стягнення виконавчого збору «виконавчий документ» - таким, що не підлягає виконанню повністю.

Водночас даний позов подано до суду лише 09.02.2022, тобто з пропуском десятиденного строку, визначеного статтею 287 КАС України.

За приписами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У позовній заяві представник позивача просить визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та поновити йому пропущений встановлений законом строк звернення до суду, обґрунтовуючи тим, що постанова «про стягнення виконавчого збору» прийнята 25.06.2021, постанова «про відкриття виконавчого провадження» прийнята 07.07.2021, а постанова «про стягнення з боржника основної винагороди» прийнята 15.07.2021. При цьому, ОСОБА_1 в межах строку звернення до суду оскаржив індивідуальні акти та 09.02.2022 за справою № 161/6436/13-ц достовірно дізнався про подвійне притягнення заявника до відповідальності. Вказує, що має місце подвійне застосування щодо однієї і тієї самої особи двох каральних заходів з примусового виконання судового рішення у справі № 161/6436/13-ц, порушення права є триваючим, відповідач допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної особи. Також вказує, що позивач дізнався про те, що йому було відмовлено у скасуванні постанови про стягнення з боржника основної винагороди у справі № 161/6436/13-ц Луцьким міськрайонним судом, не погодився з цим і скористався правом на апеляційне оскарження. Незважаючи на апеляційний перегляд, позивач міг звернутися до Волинського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування індивідуального акта - про стягнення виконавчого збору, однак таке «паралельне» провадження навряд чи мало б сенс, якщо б апеляційний суд, розглядаючи скаргу на ухвалу від 21.12.2021, погодився з доводами скарги і цю ухвалу скасував. У такому разі існувало б два провадження з тотожними позовами щодо стягнення виконавчого збору і основної винагороди у справі № 161/6436/13-ц, що внесло б плутанину та ускладнення, потребувало подвійних судових витрат та зусиль. Вважає, що за таких обставин очікування позивача на завершення апеляційного перегляду є виправданим, логічним та має правомірну мету - не нести зайвих витрат та не створювати паралельних процесів. Маючи вибір - подати новий позов (формально щоб дотриматися строку звернення до суду) чи дочекатися апеляційного перегляду ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, обираючи другий варіант, позивач діяв добросовісно. Крім того, просить врахувати поведінку позивача і звернути увагу на те, що вперше позивач звернувся до суду за захистом порушених прав у встановлені строки (у справі № 140/7046/21), що свідчить про його незгоду з рішенням відповідача та намір захистити свої права. Про такі ж наміри свідчить подання «другої» заяви по справі № 161/6436/13-ц у найкоротший строк після апеляційного розгляду ухвали Луцького міськрайонного суду від 21.12.2021.

Однак, суд вважає безпідставними посилання представника позивача на те, що лише 09.02.2022 за справою № 161/6436/13-ц позивач достовірно дізнався про порушення його прав, оскільки, як слідує з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду позивач 23.12.2021 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання закінчити виконавче провадження №66002103 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 26608643,26 грн на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №41714298 виданий 25.06.2021, а також зняти арешт з майна (коштів) боржника; виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників; скасувати інші заходи, вжиті виконавцем, провести інші необхідні дії (справа №140/16149/21). Як слідує з ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №140/16149/21, в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на даний час відбувається одночасне стягнення з нього виконавчого збору та основної винагороди, що призводить до подвійного стягнення за одним і тим самим виконавчим документом.

Отже, звертаючись до суду 23.12.2021 (справа №140/16149/21) позивачу вже було відомо про подвійне стягнення виконавчого збору й основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа.

З врахуванням вищевикладеного, наведені у заяві підстави для поновлення строку звернення до суду визнаються судом неповажними, оскільки не містять достатніх та належних обґрунтувань наявності поважних причин пропуску вказаного строку позивачем.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк слід усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду: нової редакції позовної заяви з чітким викладенням змісту позовних вимог відповідно до вимог КАС України разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи; заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати інші підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин пропуску цього строку.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання постанови про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О. О. Андрусенко