Справа № 160/4383/21
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2021 року Справа № 160/4383/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) в частині відмови у застосуванні середньомісячного заробітку для обчислення пенсії позивача з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки за 2017-2019 року;
- зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40, пп. 4-4, 4-5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.03 №1058-ІУ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.17 №2148-VIІІ, із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2017, 2018, 2019 роки в розмірі 7'763грн.17коп., із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, починаючи з 24.09.2020 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачці з 14.02.2008 призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти згідно пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 01.04.2015 виплата пенсії припинена у зв`язку з працевлаштуванням за спеціальністю. Після досягнення пенсійного віку (59 років 6 місяців), 24.09.2020 позивачка звернулася до відповідача із заявою щодо призначення їй пенсії за віком. Однак, відповідачем замість призначення пенсії за віком у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. При цьому при обчисленні пенсії застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2008 рік, яка відповідно до змін в законодавстві обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,17 з 01.03.2019 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» та коефіцієнт 1,11 з 01.05.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році».
На звернення позивачки щодо невірного застосування показника середньої заробітної плати за 2008 рік при нарахуванні їй пенсії за віком призначеної у 2020 році, відповідач повідомив про відсутність законних підстав для застосування середньомісячного заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки за 2018, 2019, 2020 роки, чим на її думку допустив протиправну бездіяльність щодо не призначення їй пенсії за віком, відповідно до чинного законодавства.
Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого заперечує проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав. Після звернення позивачки щодо призначення їй пенсії за віком з 24.09.2020, проведено перерахунок (осучаснення) пенсії згідно змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3ґ764,40 грн.), із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Для перерахунку пенсії середня заробітна плата (доход) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки складає 4ґ404,35 грн. (3ґ764,40 грн. * 1,17) з 01.03.2019 та в подальшому 4ґ888,43 грн. (4ґ405,35 грн. * 1,11) з 01.05.2020. Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 визначався за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно, при переведенні на інший вид пенсії за віком, відповідач правомірно при обрахунку іншого виду пенсії застосував показник середньої заробітної плати, яким він був на час призначення (попереднього перерахунку) пенсії, що відповідає положенням ч.3 ст. 45 вказаного Закону.
Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.02.2008 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за вислугу років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 26.02.2008 серії НОМЕР_2 .
01.04.2015 виплата пенсії за вислугу років припинена у зв`язку із працевлаштуванням за спеціальністю.
24.09.2020 позивачка після досягнення пенсійного віку (59 років 6 місяців) звернулася до органу пенсійного фонду щодо призначення пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
26.01.2021 позивачка звернулась до відповідача із заявою щодо невірного застосування показника середньої заробітної плати за 2008 рік при нарахуванні їй пенсії за віком у 2020 році.
Листом від 18.02.2021 №4987-3201/Д-01/8-0400/21 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що на підставі її особистої заяви з 24.09.2020 останню переведено на пенсію за віком, обчислену відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньомісячного заробітку для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3ґ764,40 грн. збільшеної (проіндексованої) на коефіцієнт 1,17 з 01.03.2019 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» та на коефіцієнт 1,11 з 01.05.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році».
Також зазначено, що для застосування середньомісячного заробітку для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки за 2018, 2019, 2020 роки немає законних підстав.
Позивачка не погоджується з такою позицією ГУ ПФУ у Дніпропетровській області та вважає, що при розрахунку призначеної їй пенсії за віком відповідач повинен був застосувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2017-2019 роки, у зв`язку з чим звернулась до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до положень частини 1 статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно зі ст.10 Закону №1058-IV, особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.
Тобто, Законом №1058-IV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії.
Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік видів пенсії, що призначаються за Законом №1058-IV.
Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з п.2-2 та п.16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.
До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.
Згідно з положеннями частини першої ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.
Частиною 3 ст.45 Закону №1058-IV України встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.
З огляду на те, що Закон №1788-XII відповідно до якого позивачці було призначено пенсію за вислугу років, передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV вона звернулась вперше (переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону відсутнє), суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2017 - 2019 роки. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом №1788-XII, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058-IV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія яка до цього була призначена позивачу.
Вказані висновки щодо застосування норм права, узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 31.10.2018 по справі №876/5312/17, а також з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові №185/1474/17 від 06.03.2018 року та повинні застосовуватись до спірних правовідносин на виконання ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і ч.5 ст.242 КАС України.
Відповідно по п.4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.
Пунктом 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.
Згіно з п.4-5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.
У 2019-2020 роках показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Відповідно до статті 40 Закону №1058-IV при призначенні пенсій застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
З 2003 року показники визначаються Пенсійним фондом за даними персоніфікованого обліку внесків. Нині, залежно від періоду призначення пенсій, при їх обчисленні застосовуються наступні показники середньої заробітної плати:
- для призначених до 31.12.2017 р. 4 888,83 грн. (усереднений показник середньої заробітної плати за 2014-2016 р.р. - 3764,40 грн, збільшений з 01.03.2019 р. на 17%, з 01.05.2020 р. на 11%);
- для призначених з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. 5 377,90 грн. (усереднений показник середньої заробітної плати за 2016-2017 роки);
- для призначених з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. 6 188,89 грн. (усереднений показник середньої заробітної плати 2016 - 2018 роки);
- за зверненнями про призначення пенсій, що надійшли з 01.01.2020 р. 7 763,17 грн. (усереднений показник середньої заробітної плати 2017 - 2019 роки).
Показники середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 1992 - 2020 роки, що застосовуються під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до статей 40 і 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на вищевикладене, та беручи до уваги той факт, що за призначенням пенсії відповідно до №1058-IV позивачка звернулась вперше, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно при призначені пенсії за віком з 24.09.2020 року враховано показники середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, а тому заявлені позивачем позовні вимоги в цій частині позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Як наслідок, підлягає задоволенню і похідна позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу призначеної з 24.09.2020 року пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії за 2017-2019 роки.
За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в частині відмови у застосуванні середньомісячного заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки за 2017-2019 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40, пп.4-4, 4-5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.03 №1058-ІУ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.17 №2148-VIІІ, із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2017, 2018, 2019 роки в розмірі 7'763грн. 17коп., із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, починаючи з 24.09.2020 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова