Справа № 200/14876/21
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 січня 2022 року Справа №200/14876/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просить суд:

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з урахуванням зменшення за період з 21.07.2020 по 23.07.2021 в розмірі 49 760 (сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят гривень) 31 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.07.2020 наказом ГУНП в Донецькій області від 17.07.2020 №300 о/с його було звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Однак остаточний розрахунок з позивачем відбувся лише 23.07.2021 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 року у справі № 200/5257/21. На підставі викладеного, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 8 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/14876/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від Головного управління Національної поліції в Донецькій області надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що право позивача на нарахування та виплату компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018-2019 роки, нарахування та виплату індексації грошового забезпечення виникло лише після прийняття судом відповідного рішення у справі №200/5275/21. 23.07.2021 року кошти у сумі 15 288,96 грн. були перераховані позивачу відповідно до платіжного доручення від 22.07.2021 №4975. Зауважує, що після ухвалення судом рішення, зокрема про стягнення вищевказаних виплат, та у випадку подальшого його невиконання положення статтей 116, 117 КЗпП не застосовуються, а зобов`язання роботодавця виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судове рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права. На підставі чого просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Окрім того, як аргумент для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 10.01.2022 року по 14.01.2022 року, з 17.01.2022 року по 21.01.2022 року на лікарняному, розгляд справи здійснюється у перший робочий день судді.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі частини 6 статті 161, частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічною службою є, зокрема, військова служба.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Верховний Суд в постанові від 11.02.2021 у справі №240/532/20 дійшов правового висновку, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, тому відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України.

У цій постанові Верховний Суд відступив від висновку щодо застосування частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в постановах Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №806/2164/16), від 11.02.2020 (справа №420/2934/19), від 13.03.2019 (справа №813/1001/17), одночасно погодився з висновком щодо застосування частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України у подібних правовідносинах, викладеному в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 (справа №815/2681/17) і від 22.01.2020 (справа №620/1982/19).

Відповідно до виписки по картковому рахунку з позивачем проведений остаточний розрахунок при звільненні 23.07.2021.

При цьому, позивач звернувся до суду 03.11.2021, тобто із пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду, визначеного частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску позивач суду не надав, не навів обґрунтування щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, позовну заяву подано без додержання вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

В контексті викладеного, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків останньої, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя П.В. Кочанова