Справа № 320/2075/22
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

14 лютого 2022 року м. Київ № 320/2075/22
Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до 72 окремої механізованої бригади Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення про звільнення і поновлення на службі, та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
до суду звернувся ОСОБА_1 (код: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) з позовом до 72 окремої механізованої бригади Військової частини НОМЕР_1 (код: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства оборони України від 24.07.2021 №199-РС (по особовому складу) в частині звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби в запас Збройних Сил за пунктом "д" частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність);

- поновити солдата ОСОБА_1 з 24.07.2021 на військовій службі військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 24.07.2021 по 12.01.2022.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суд зауважує, що пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, а отже важливим елементом при зверненні до адміністративного суду є відлік часу з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спірні правовідносини пов`язані із звільненням позивача з публічної служби.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи витягну з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2021 №209 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_1 , колишнього механіка-водія-електрика взводу управління 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини з 13.07.2021 по 23.07.2021, звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.07.2021 №199-РС з військової служби в запас за підпунктом "д" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність), та з 24.07.2021 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Зокрема, у трудовій книжці позивача під порядковим номером 66 наявний запис від 24.07.2021 про звільнення з військової служби у запас за підпунктом "д" пунктом 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 24.07.2021 №209.

При цьому, як вбачається із відмітки служби поштового зв`язку на відправленні за №698, яким позовна заява разом з додатками була надіслана позивачем на адресу суду - до суду позивач звернувся 17.01.2022, а отже з пропуском місячного строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом, враховуючи дату звільнення позивача з військової служби.

В свою чергу, позовна заява не містить жодних пояснень щодо обставин, які б свідчили про поважність пропуску позивачем встановленого законом строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Також, матеріали справи не містять заяви позивача про поновлення звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд роз`яснює, що правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України, за змістом якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Разом з тим, обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тобто, закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідомий принцип права: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, який міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.

Тому, на переконання суду, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушенні його права чи законні інтереси, то враховуючи презумпцію знання законодавства, позивач повинен знати, що згідно з приписами Кодексу адміністративного судочинства України може оскаржити такі рішення, дії чи бездіяльність до суду в межах строку звернення, визначеного цим Кодексом.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Будь-яких пояснень щодо обставин, які об`єктивно заважали позивачеві протягом встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку, без зайвих зволікань, після отримання повного розрахунку при звільненні звернутись до суду з даним адміністративним позовом - позовна заява не містить.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Отже, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин об`єктивного і непереборного характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачем належного йому права на звернення до адміністративного суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахування висновків суду наведених в даній ухвалі.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до 72 окремої механізованої бригади Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення про звільнення і поновлення на службі, та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали у спосіб, визначений даною ухвалою.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.