Справа № 540/375/22
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/375/22
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області) щодо обмеження пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, під час її перерахунку на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС по Херсонській області" від 31.05.2021 № 33/42-Н-10 о/п;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС по Херсонській області" від 31.05.2021 №33/42-Н-10 о/п без обмеження її максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність з урахуванням виплачених сум з 01.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 № ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262). На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 у справі №540/3153/21, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС по Херсонській області» від 31.05.2021 р. №33/42-Н-10о/п, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, що в ній зазначені, відповідач у жовтні 2021 року здійснив перерахунок пенсії та при цьому обмежив її максимальним розміром. В грудні 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області з проханням повідомити на якій правовій підставі вчинені такі дії та поновлення порушених його прав, у листі відповіді від 29.12.2021 за № 9603-8746/Н-03/8-2100/21 проінформувало, що проведений перерахунок пенсії здійснено у межах покладених на відповідача зобов`язань. Позивач вважає, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії максимальним розміром, оскільки таке обмеження було визнано рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016 не конституційним.

21.01.2022, ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.02.2022 судом отримано відзив від відповідача, в якому ГУ ПФУ в Херсонській області заперечує проти позовних вимог та зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011, максимальний розмір пенсії (крім окремих випадків) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначив, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 Закону №3668-VІ, в тому числі і за Законом № 2262 № ХІІ та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. Крім цього, дана норма щодо граничного обмеження розміру пенсії напряму віднесена до чинного Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме до ст. 43 цього Закону і на сьогодні є чинною, згідно якої здійснюється пенсійне забезпечення військовослужбовців. Пенсія позивачу була призначена в період чинності положень ст. 2 Закону №3668-VІ та ст. 43 № 2262-ХІІ тому до даних правовідносин, враховуючи тлумачення Верховного Суду з цього приводу викладеного у постанові від 21.12.2021 №580/85962/20, слід застосовувати положення Закону №3668-VІ. Відповідач вважає, що пенсія позивача перераховується та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наданих уповноваженим органом документів, тому підстави для задоволення позову відсутні, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію за вислугу років починаючи з 31.12.2010, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 у справі №540/3153/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6), щодо відмови ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» від 31.05.2021 р. №33/42-Н-10о/п та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС по Херсонській області» від 31.05.2021 р. №33/42-Н-10о/п, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 3400,00 грн., оклад за спеціальним званням - 2400,00 грн., надбавка за стаж служби 50% - 2900,00 грн., надбавка за спеціальні умови проходження служби 74,57% - 6487,59 грн., премія 76,81% - 11665,59 грн., починаючи з 01.12.2019, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 у справі №540/3153/21 набрало законної сили 12.10.2021, та відповідно підлягало виконанню сторонами по справі на вимогу ст.ст. 14, 370 КАС України.

На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 у справі №540/3153/21, ГУ ПФУ в Херсонській області у жовтні 2021року здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС по Херсонській області» від 31.05.2021 №33/42-Н-10о/п та обмежило пенсію її максимальним розміром.

Позивач зазначив, що обмеження пенсії її максимальним розміром розпочато з 01.12.2019, а саме: з 01.12.2019 року нараховано 16380,00 грн.; з 01.07.2020 17120,00 грн.; з 01.12.2020 17690,00 грн.; з 01.07.2021 18540,00 грн.; з 01.12.2021 19340,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із проханням пояснити таке зменшення пенсії її максимальним розміром та поновити право на отримання пенсії в належному розмірі та отримав лист відповідь від 29.12.2021 за № 9603-8746/Н-03/8-2100/21, в якому зазначено про те, що Головним управлінням було перераховано розмір пенсії з 01.12.2019 на виконання рішення суду у справі №540/3153/21 у межах покладених зобов`язань в установленому чинним законодавством порядку.

Вказані обставини відповідач по справі не заперечує та наполягає на дотриманні ГУ ПФУ в Херсонській області під час перерахунку пенсії позивача норм діючого законодавства, зокрема ст. 2 чинного Закону №3668-VІ, правомірності обмеження пенсії позивача її максимальним розміром.

Відповідно, предметом спору у даній справі є обмеженням призначеної позивачу пенсії за віком на підставі Закону № 2262-XII її максимальним розміром, у зв`язку з чим суд вважає необхідним встановити наявність чи відсутність в діях ГУ ПФУ в Херсонській області правомірності щодо обмеження пенсії позивача її максимальним розміром.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень ст. 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та зокрема, згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Суд зауважує, що Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст. 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, вони явно суперечать один одному.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 (адміністративне провадження № К/9901/30340/19) щодо обмеження призначеної пенсії військовослужбовця максимальним її розміром.

Суд зазначає, що в даній справі суб`єктом владних повноважень обрав найменш сприятливий підхід щодо пенсіонера ОСОБА_1 під час перерахунку його пенсії, обмеживши її максимальним розміром, та тим самим діяв усупереч норм діючого законодавства, без врахування рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та численної судової практики у подібних правовідносинах, необґрунтовано застосувавши положення ст. 2 Закону № 3668-VI.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обмеження ГУ ПФУ в Херсонській області максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90 КАС України).

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вище встановленого та викладеного, відповідачем по справі не доведено обґрунтованість та правомірність своїх дій по обмеженню позивачу пенсії її максимальним розміром під час перерахунку останньої на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС по Херсонській області" від 31.05.2021 № 33/42-Н-10 о/п, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інші доводи сторін по справі не впливають на викладені вище висновки суду.

Витрати, які підлягають розподіленню за ст. 139 та вирішенню за ст. 143 КАС України у справі відсутні та сторонами додатково не заявлені.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, під час її перерахунку на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС по Херсонській області" від 31.05.2021 № 33/42-Н-10 о/п.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, ) здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС по Херсонській області" від 31.05.2021 №33/42-Н-10 о/п без обмеження її максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність з урахуванням виплачених сум з 01.12.2019.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 112010201