Справа № 705/5718/21
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/5718/21
2-а/705/54/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВРУП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Руденко Андрія Віталійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ГАБІ № 552722 від 20.12.2021,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із адміністративним позовом до старшого інспектора ВРУП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Руденко Андрія Віталійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ГАБІ № 552722 від 20.12.2021.

Адміністративний позов позивач обґрунтовує тим, що 20 грудня 2021 року старшим інспектором ВРУП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Руденком А.В. було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення серії ГАБІ №552722 від 20.12.2021, у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., згідно якої він нібито скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а саме: 20.12.2021 о 13:20 год. в м. Умань по вул. Європейській 7/1, перебував у приміщенні магазину «Київстар» без засобів індивідуального захисту маски, що закриває рот та ніс, чим порушив п.п.1 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020. Позивач вважає постанову незаконною, необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з нез`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків поліцейського обставинам справи, грубим порушенням норм матеріального і процесуального права. Позивач не заперечує факту того, що він дійсно 20.12.2021 о 13:20 год. в м. Умань по вул. Європейській 7/1, перебував у приміщенні магазину «Київстар» без засобів індивідуального захисту - маски, що закриває рот та ніс, оскільки біля входу до магазину маска впала на землю і стала непридатною для подальшого використання. Працівники магазину безкоштовно маску не запропонували, продати також відмовились. Всі ці обставини він пояснив працівникам поліції, які прибули до магазину на його виклик. Однак, працівники поліції не тільки не захистили його порушенні права, але й склали відносно нього постанову про адміністративне правопорушення. Посилаючись на норми чинного законодавства України, позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне порушення серії ГАБІ №552722 від 20.12.2021, про накладення на ОСОБА_1 штрафу за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП в розмірі 170 грн. та провадження по справі закрити.

30.12.2021 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

26.01.2022 на адресу суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнають та посилаючись на вимоги чинного законодавства України просять відмовити в задоволенні позову.

Станом на 11.02.2022 відзив від відповідача- старшого інспектора ВРУП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Руденко Андрія Віталійовича на адресу суду не надходив.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

20 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 старшим інспектором ВРУП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Руденко А.В. було винесено постанову серії ГАБІ № 552722, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 20.12.2021 о 13:20 год. в м. Умань по вул. Європейській 7/1, ОСОБА_1 перебував у приміщенні магазину «Київстар» без засобів індивідуального захисту маски, що закриває рот та ніс, чим порушив п.п.1 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Позивач у позові зазначає, що відповідачем не було роз`яснено його прав, зокрема права на правову допомогу, про що він також зазначив у постанові серії ГАБІ № 552722 по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач заперечує, що йому було роз`яснено вказане право, та відповідачем не спростовано дане твердження позивача, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що такими діями працівника поліції були порушені права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим порушено і порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 18.02.2020 по справі № 524/9827/16-а, від 15.04.2020 по справі № 524/3644/17, від 26.05.2020 по справі N 640/16220/16-а, яка в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Диспозицією ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Санкція ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у вигляді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивач заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Під час розгляду справи жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях позивача складу вказаного правопорушення, відповідачем надано не надано.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем, не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог КУпАП та всупереч ст. 77 КАС України не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача.

При цьому, відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, судом було забезпечено відповідачу право на подання до суду відзиву на позовну заяву, однак останній таким правом не скористався.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року).

Беручи до уваги наведене, а також те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, відповідачем до суду надано не було, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані. Крім того, було порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності та не роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючисьст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 33, ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, ст. ст. 6,8,9,72,77,139,242,243-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ГАБІ № 552722 по справі про адміністративне правопорушення від 20.12.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Гудзенко