Справа № 260/1611/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/1611/21 пров. № А/857/18151/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі № 260/1611/21 (головуюча суддя Маєцька Н.Д.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльність Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області пенсійної справи, виплатних та інших документів, необхідних для виконання функцій з поновлення і виплати пенсії ОСОБА_1 ;

б) зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області пенсійну справу, виплатні та інші документи, необхідні для виконання функцій з поновлення і виплати пенсії ОСОБА_1 для поновлення та виплати йому пенсії з 01.01.2007 року.

Рішенням від 28 липня 2021 року Закарпатський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої не надав належної правової оцінки положенням постанови КМ України від 02.11.2006 №1552 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсії деяким категоріям громадян», відповідно до яких відповідач повинен був передати пенсійну справу позивача до відповідного структурного підрозділу Пенсійного фонду України.

Разом з тим, до отримання пенсійної справи позивача відповідного обов`язку по виплаті пенсії позивачу у територіального органу Пенсійного фонду України не виникає.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що саме територіальний орган Пенсійного фонду України має витребувати документи від відповідача, оскільки у постанові КМ №1552 у першу чергу йшлося про обов`язок військкоматів передати пенсійні справи до територіальних органів Пенсійного фонду України.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із адвокатським запитом від 25 січня 2021 року, в якому просив: 1) надати інформацію про те, чи було передано пенсійну справу, виплатні та інші документи, необхідні для виконання функцій з призначення і виплати пенсії ОСОБА_1 до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України; 2) У разі задовільної відповіді, просив надати інформацію про те, коли, за яким вихідним номером було передано відповідні документи ОСОБА_1 до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України та чи наявна в Закарпатському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки інформація про отримання відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України таких документів; 3) У разі, якщо пенсійну справу, виплатні та інші документи, необхідні для виконання функцій з призначення і виплати пенсії ОСОБА_1 не було направлено до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, просив надати інформацію про причини, з яких вказані документи не було передано, особу, відповідальну за невиконання вимог постанови Кабінету Міністрів України №1522 від 02.11.2006 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», та направити пенсійну справу, виплатні та інші документи, необхідні для виконання функцій з призначення і виплати пенсії ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 12 лютого 2021 року № 1063/9 повідомив, що особово-пенсійна справа ОСОБА_1 (хр9474), за якою виплата пенсії припинена, починаючи з 01.05.2004 на підставі статті 62 Закон України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, та деяких інших осіб" (в редакції від 24.03.2004) у зв`язку з його переїздом на постійне місце проживання у США, на теперішній час зберігається у ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання постанови КМУ № 1522, передавав до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області припинені у 2004-2006 роках пенсійні справи військовослужбовців, які 18.05.2011 були повернуті на зберігання до обласного комісаріату.

Вважаючи бездіяльність Закарпатського ОТЦ та СП щодо передачі пенсійної справи позивача до територіального управління Пенсійного фонду України протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що у Закарпатського ОТЦ та СП відсутні правові підстави для передачі особово-пенсійної справи позивача до Головного правління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, оскільки відсутнє звернення позивача до пенсійного органу про поновлення виплати пенсії та, відповідно, пенсійний орган не витребовував у відповідача особово-пенсійну справу позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ

"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262).

Суди встановили, що позивачу з 30 квітня 1990 року була призначена пенсія за вислугу років у відповідності до Закону № 2262. З 01 травня 2004 року Закарпатським обласним військовим комісаріатом припинена виплата пенсії на підставі статті 62 Закону № 2262 (в редакції станом на 24.03.2004) у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до США.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсії деяким категоріям громадян" Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службі безпеки, Державній податковій адміністрації, Державному департаменту з питань виконання покарань та іншим органам, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ), забезпечити проведення інвентаризації пенсійних справ, виплатних та інших документів, необхідних для виконання функцій з призначення і виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) (далі - призначення і виплата пенсій), передачу їх до 1 січня 2007 року органам Пенсійного фонду України згідно з актами, складеними за формою, що затверджується органами, зазначеними у цьому пункті, за погодженням з Пенсійним фондом України, та виплату пенсій до визначеного строку.

З листа Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 12 лютого 2021 року № 1063/9 колегія суддів вбачає, що військовий комісаріат на виконання постанови КМУ № 1522 передавав до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області припинені у 2004-2006 роках пенсійні справи військовослужбовців, які 18.05.2011 були повернуті на зберігання до обласного комісаріату.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перейшли повноваження із виплати пенсії особам, звільненим з військової служби, та до отримання пенсійної справи позивача відповідного обов`язку по виплаті пенсії позивачу у територіального органу Пенсійного фонду України не виникає.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки 01 травня 2004 року Закарпатським обласним військовим комісаріатом припинена виплата пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Також питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), а також поновлення виплати пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 35/13402 (далі - Порядок №3-1).

Згідно з абзацом 2 пункту 4 Порядку №3-1 заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні тощо, подається пенсіонером, або його законним представником особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання.

З наведених вище норм слідує, що поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється на підставі відповідної заяви.

При цьому, частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІУ передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області наділене повноваженнями витребувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на нього функцій щодо поновлення виплати пенсії позивачу.

Оскільки пенсійний орган не витребовував особово-пенсійну справу позивача, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відсутні підстави для передачі такої до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє покликання апелянта на постанову КМ України №1552, на підставі якої у відповідача існував обов`язок для передачі пенсійної справи пенсійному органу, оскільки, як підтверджується матеріалами справи, такий обов`язок останнім було виконано. Проте у зв`язку з припинення виплати пенсії на підставі Закону №2262, особово-пенсійна справа була повернута для зберігання у Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Підсумовуючи встановлені обставини справи та нормативно-правове регулювання спірних відносин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність встановлено факту порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Адже обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах №1340/4630/18 від 15 серпня 2019 року та № 826/4741/16 від 19 серпня 2020 року.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі № 260/1611/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 14.01.2022.