Справа № ЗД/380/46/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 рокуЛьвівСправа № ЗД/380/46/21 пров. № А/857/21752/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

з участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтех Аутдор" на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року про відмову у забезпеченні позову за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтех Аутдор" про забезпечення позову до виконавчого комітету Луцької міської ради, Комунального підприємства "Луцькреклама", Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства "Луцькспецкомунтранс",

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Комтех Аутдор» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Виконавчого комітету Луцької міської ради, Комунального підприємства Луцькреклама, Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства Луцькспецкомунтранс шляхом заборони Комунальному підприємству «Луцькреклама», Луцькому спеціальному комунальному автотранспортному підприємству «Луцькспецкомунтранс», виконавчому комітету Луцької міської ради та іншим особам, які можуть діяти за їх дорученням або самостійно, вчиняти дії, спрямовані на демонтаж спеціальних рекламних конструкцій, встановлених ТОВ «Комтех Аутдор» на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами у місті Луцьку від 01.10.2005 №332 (пр. Відродження, 23), від 01.12.2005 №338 (пр. Соборності вул. Чорновола), від 01.10.2005 №343 (пр. Відродження,37) та від 01.10.2005 №357 (вул. Паркова вул. Глушець), з причин закінчення (або не продовження) строку їх дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що ТОВ «Комтех Аутдор» здійснює господарську діяльність з розміщення зовнішньої реклами. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» №898-1 від 03.11.2021 року зобов`язано власників засобів зовнішньої реклами, у т.ч. ТОВ «Комтех Аутдор», демонтувати рекламні конструкції розміщені без відповідних дозволів. Виконання рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.11.2021 №898-1, які зазначені у додатку до цього рішення, покладено на КП «Луцькреклама» та ЛС КАП «Луцькспецкомунтранс». При цьому заявнику надано 5 календарних днів для демонтажу власними силами своїх рекламних засобів, зазначених у п.1-4 додатку до цього рішення та у листі КП «Луцькреклама» від 05.11.2021 №01-06/229. Починаючи з 11.11.2021 рекламні засоби заявника, зазначені у листі КП «Луцькреклама» від 05.11.2021 №01-06/229 можуть бути демонтовані силами КП «Луцькреклама» або іншими особами, що можуть діяти за його дорученням, у будь який момент. Тому вважає, що вказані документи самі по собі свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову, який готується заявником, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за цим позовом, направленим на захист права позивача провадити господарську діяльність з розміщенням зовнішньої реклами на вказаних рекламних засобах або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника як власника вказаних рекламних засобів, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Вказує, вказані обставини самі по собі свідчать про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених п.1 ч.2 ст.150 КАС України, до його пред`явлення, як це передбачено самою цією нормою, так і ч.2 ст.152 КАС України. Також вказує, що якщо після примусового демонтажу рекламних засобів заявника на ці місця будуть видані нові дозволи на розміщення рекламних засобів іншими розповсюджувачами зовнішньої реклами, відновити попереднє становище буде неможливо взагалі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилось ТОВ «Комтех Аутдор» й подало апеляційну скаргу. Вважає, ухвалу постановленою з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу та постановити нову - про задоволення заяви про забезпечення позову. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для заборони Комунальному підприємству «Луцькреклама», Луцькому спеціальному комунальному автотранспортному підприємству «Луцькспецкомунтранс», виконавчому комітету Луцької міської ради та іншим особам, які можуть діяти за їх дорученням або самостійно, вчиняти дії, спрямовані на демонтаж спеціальних рекламних конструкцій, встановлених ТОВ «Комтех Аутдор» на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами у місті Луцьку від 01.10.2005 №332 (пр. Відродження, 23), від 01.12.2005 №338 (пр. Соборності вул. Чорновола), від 01.10.2005 №343 (пр. Відродження,37) та від 01.10.2005 №357 (вул. Паркова вул. Глушець), з причин закінчення (або не продовження) строку їх дії. Так, вказав, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» №898-1 від 03.11.2021 року зобов`язано власників засобів зовнішньої реклами, у т.ч. ТОВ «Комтех Аутдор», демонтувати рекламні конструкції розміщені без відповідних дозволів. Виконання рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.11.2021 №898-1, які зазначені у додатку до цього рішення, покладено на КП «Луцькреклама» та ЛС КАП «Луцькспецкомунтранс». Отже, вказані підприємства можуть до вирішення спору щодо законності вказаного рішення органу місцевого самоврядування демонтувати належні позивачу конструкції, що спричинитиме суттєву шкоду позивачу і ускладнитиме виконання рішення.

У судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені. Додатково пояснив, що адміністративний позов про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 3 листопада 2021 року та про відшкожування збитків, заподіяних його виконанням, було подано до суду і 5 січня 2022 року у справі було відкрито провадження.

Представники виконавчого комітету Луцької міської ради, Комунального підприємства "Луцькреклама", Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства "Луцькспецкомунтранс" у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст. 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначив, що демонтаж спірних рекламних засобів (рекламних конструкцій) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист поновлення порушених прав або інтересів заявника.

Як видно із заяви про забезпечення позову, предметом адміністративного позову, який буде подано до суду після розгляду заяви будуть:

-вимоги про визнання неправомірними рішень, дій (бездіяльності) за результатами розгляду заяв на продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами на рекламних засобах, зазначених у листі КП «Луцькреклама» від 5 листопада 2021 вих. №01-06/229;

-вимоги про зобов`язання вчинити певні дії, направлені на продовження строки дії цих дозволів;

-вимоги про зобов`язання утриматись від вчинення дій, направлених на створення перешкод для розміщення заявником засобів зовнішньої реклами відповідно до законодавства (а.с. 3).

Заходи забезпечення є доречними у тих випадках, коли їх невжиття призводить до неможливості реального захисту прав позивача у майбутньому у разі задоволення позову.

Застосовуючи ці заходи, обираючи їх види та обсяг, суди повинні оцінити обставини справи та доводи позивача насамперед в контексті ефективності судового захисту.

Як видно зі змісту заяви про забезпечення позову, позивач не вказав про намір оскарження рішення про демонтаж рекламних конструкцій, натомість вказав, що спір стосуватиметься продовження дії дозволів на розміщення рекламних конструкцій.

Заборона окремим підприємствам вчиняти дії , а саме демонтувати рекламні конструкції в даному випадку не перебуває у прямому зв`язку із заявленим ТОВ «Комтехаутдор» предметом оскарження.

Таким чином, у суду першої інстанції відсутні були достатні підстави вважати, що такий захід не здатний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову в тому контексті, про який заявляло ТОВ «Комтех Аутдор», а також запобігає імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Слід зазначити, що подання підприємством у подальшому позовної заяви до суду з іншим предметом оскарження, ніж було вказано у заяві про забезпечення позову, а саме про скасування рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» , також не дає підстав для скасування ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року, оскільки судом першої інтснації вирішувалось питання забезпечення позову на підставі поданих до суду документів.

Щодо ймовірності понесення позивачем певних матеріальних збитків, то Верховний Суд в питанні вжиття заходів забезпечення позову у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 20.03.2019 у справі №826/14951/18 та від 30.09.2021 у справі №160/7358/21 дійшов наступних висновків:«Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, Суд звертає увагу, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі».

Така правова позиція сформована Верховним Судом у спірних 20 грудня 2021 року також у постанові 20 грудня 2021 року у справі №160/6846/21.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при розгляді заяви не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Судом також враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст.150, 151, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтех Аутдор" залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 21.01.2022