Справа № 600/104/21-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/104/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дембіцький П.Д.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

02 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до Чернівецької міської ради, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 3.5 Рішення Чернівецької міської ради 86 сесії VII скликання № 2537 від 08.12.2020 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок";

- зобов`язати Чернівецьку міську раду повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про наданні дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) і за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2021 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які перебувають на пільговому обліку індивідуальних забудовників міста Чернівці та користуються правом на першочергове отримання земельних ділянок для будівництва житлових будинків, господарських будівель і споруд, про що зазначено у спеціальних нормах Законів України, тому позивач не має переваг в реалізації права на отримання земельної ділянки у власність перед іншими громадянами, які перебувають на пільговому обліку.

Позивач не подала відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 26.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу міста.

86 сесією Чернівецької міської ради VII скликання прийнято рішення від 08.12.2020 №2537 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", пунктом 3.5 якого вирішено відмовити ОСОБА_1 , у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю підстав для надання переваги ОСОБА_1 перед іншими громадянами, які перебувають на пільговому обліку індивідуальних забудовників міста Чернівці та користуються правом на першочергове отримання земельних ділянок для будівництва житлових будинків, господарських будівель і споруд, про що зазначено у спеціальних нормах Законів України, які визначають статус цих осіб (в обліку індивідуальних забудовників не зареєстрована).

Згідно проекту Рішення Чернівецької міської ради 86 сесії VII скликання без від 08.12.2020 року без номера рішення "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", виконавцем даного рішення є заступник начальника управління земельних ресурсів, начальник відділу землеустрою департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин В.Іванченко. Проект погоджений заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради Д.Сірман, директором департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин М.Собко, заступником директора, начальником управління містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин, головний архітектор міста Н. Хілько, начальником відділу організаційної роботи та контролю міської ради У. Онуфрійчуком, головою постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, архітектури та будівництва В.Бешлеєм, начальником юридичного управління міської ради О. Шиба.

Не погодившись із пунктом 3.5 Рішення Чернівецької міської ради 86 сесії VII скликання № 2537 від 08.12.2020 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення без додержання вимог ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77 Регламенту Чернівецької міської Ради VII скликання Затвердженого Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання 02.02.2016 року № 105, які є обов`язкові для врахування та підготовці проектів рішень та їх прийняття, ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" та ч. 7 ст. 118, п. "г" ч. 1, ч. 3 ст. 121 ЗК України.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно ст.40 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (ЗК України) громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV (Закон №858-IV) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

Згідно із ч.2 ст.50 Закону №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно п. "б" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У частині 1 ст. 117 ЗК України зазначено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, а відповідно до частини 10 цієї ж статті ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно ч. 3 ст. 121 ЗК України розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" від 21.05.1997 №280/97-ВР (Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Системний аналіз зазначених положень свідчить, що питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить до виключної компетенції відповідного суб`єкта владних повноважень, яким в даному випадку є орган місцевого самоврядування Чернівецька міська рада.

Згідно п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений право застосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Необхідно зауважити, що законодавцем не передбачено інших підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, окрім визначених ч.7 ст.118 ЗК України, які є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Невиконання органом місцевого самоврядування законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Не зазначення відповідачем в оскаржуваному рішенні підстав його прийняття позбавляє позивача дізнатися причини відмови у затвердженні проекту землеустрою та, у разі необхідності, або усунути такі або ж навести доводи щодо їх безпідставності при оскарженні відмови в судовому порядку.

Встановлено, що спірне рішення відповідача не містить посилань на наявність обставин, визначених ч.7 ст.118 ЗК України, як на підставу прийняття такого рішення, а також обґрунтування наявності таких обставин.

У ході судового розгляду даної справи відповідач також не надав належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як щодо наявності підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Разом з цим, за наявності належним чином поданих позивачем документів, наявні підстави вважати, що у відповідача не було перешкод у наданні дозволу на складання проекту землеустрою, належного розгляду заяви позивача від 26.10.2020.

Крім того, пунктом 2 статті 1 Регламенту Чернівецької міської Ради VII скликання Затвердженого Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання 02.02.2016 №105 (Регламент) передбачено, що регламент є обов`язковим документом, який з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" встановлює порядок діяльності Ради, скликання та проведення сесій Ради, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень Ради та з інших процедурних питань, порядок роботи сесії Ради, порядок затвердження структури виконавчих та інших органів Ради, порядок їх формування, обрання та затвердження посадових осіб Ради, порядок формування та організації роботи постійних комісій, тимчасових контрольних комісій та інших органів Ради, порядок участі депутатських фракцій і груп у роботі та інші процедури, які випливають з повноважень Ради, встановлених Конституцією і законами України.

У відповідності пункту 4 статті 1 Регламенту дотримання цього Регламенту є обов`язковим для всіх депутатів Ради, Чернівецького міського голови (далі - Міський голова), органів Ради, правоохоронних органів, судів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, а також фізичних осіб.

Статтею 72 Регламенту передбачено, що виконавці проектів рішень зобов`язані погоджувати (візувати) проекти рішень з додатками до них з усіма посадовими особами, визначеними цим Регламентом.

Всі проекти рішень Ради, підлягають обов`язковому погодженню (з проставлянням підпису та дати) Секретарем Ради, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Ради, до відання якого віднесено питання, з якого запропоновано проект рішення, головою відповідної постійної комісії, начальником відділу організаційної роботи та контролю Ради, начальником юридичного управління Ради, а в разі, якщо проектом рішення вноситься пропозиція щодо визнання такими, що втратили чинність, або внесення змін до рішень, які знаходяться на зберіганні в архівному відділі Ради, - начальником архівного відділу Ради та інші.

Статтею 73 Регламенту передбачено, що погоджені проекти рішень Ради усіма визначеними особами подаються: Відділу організаційної роботи та контролю Ради для проведення документальної експертизи (наявності в повному обсязі та відповідності первинних документів змісту тексту проекту рішення, як нормативного акта індивідуальної дії). Юридичному управлінню Ради для проведення юридичної експертизи в порядку, визначеному цим Регламентом. Проект рішення, який пройшов відповідні експертизи та погоджений всіма, визначеними цим Регламентом посадовими особами, погоджується Секретарем Ради та інші.

Згідно статті 74 Регламенту проекти рішень з питань, що вносяться на розгляд сесії, роздаються депутатам відділом організаційної роботи та контролю Ради в паперовому вигляді, а в окремих випадках (більше 10 аркушів) надсилаються електронною поштою, не пізніше як за 7 календарних днів до початку її роботи та не пізніше 2 календарних днів до засідання постійної комісії.

Проекти рішень попередньо розглядаються постійними комісіями, виконавчим комітетом Ради та депутатами на Дні депутата, який проводиться напередодні засідання Ради.

Пропозиції та зауваження постійних комісій до проектів рішень, які вносяться на розгляд Ради, оформлюються відповідними протоколами (витягами), в яких зазначається зміст зауважень і пропозицій, а також прізвища осіб, які їх ініціювали та інші.

Статтею 75 Регламенту передбачено, що документальну експертизу проектів рішень здійснює відділ організаційної роботи та контролю Ради.

Документальній експертизі підлягають лише проекти рішень, до яких додаються первинні матеріали, за винятком випадків, визначених цим Регламентом.

Для здійснення документальної експертизи проект рішення подається відділу організаційної роботи та контролю Ради разом із первинними матеріалами за 12 календарних днів до останнього дня, призначеного для здачі погодженого та завізованого проекту рішення відділу організаційної роботи та контролю Ради.

Відділ організаційної роботи та контролю Ради впродовж 3 робочих днів здійснює документальну експертизу проекту рішення на наявність в повному обсязі первинних документів, їх відповідність текстові проекту рішення, як нормативного акта індивідуальної дії, та у разі виявлення недоліків, надає пропозиції виконавцю проекту щодо їх усунення.

Виконавець проекту рішення зобов`язаний усунути недоліки, виявлені відділом організаційної роботи та контролю Ради впродовж 1 календарного дня.

Після усунення виконавцем проекту виявлених недоліків, працівники відділу організаційної роботи та контролю Ради, які здійснили документальну експертизу, погоджують кожну сторінку проекту рішення особистим підписом із зазначенням дати погодження.

Крім того, погоджуються первинні документи до проектів рішень, які належним чином зброшуровані, пронумеровані, засвідчені підписом відповідальної особи та печаткою виконавчого органу або іншої особи, визначеної в частині 1 статті 69 цього Регламенту (за наявності у нього печатки).

Статтею 76 Регламенту передбачено, що всі проекти рішень Ради підлягають спеціальному редагуванню та обов`язковій експертизі, яка здійснюється юридичним управлінням Ради, на відповідність проекту рішення вимогам чинного законодавства.

Проекти рішень на юридичну експертизу подаються не пізніше ніж за 10 календарних днів до включення до порядку денного засідання.

Проекти рішень подаються виконавцем зі всіма первинними документами, зброшурованими, пронумерованими та засвідченими печаткою виконавчого органу Ради або іншої особи, визначеної в частині 1 статті 69 цього Регламенту (за наявності у нього печатки). На звороті останньої сторінки первинних документів проставляється кількість сторінок, підпис відповідальної особи, дата та печатка особи, визначеної в частині 1 статті 69 цього Регламенту (за наявності).

Юридичне управління Ради впродовж 3 робочих днів проводить юридичну експертизу та, у разі виявлення невідповідності проекту рішення вимогам чинного законодавства, надає пропозиції виконавцю проекту щодо усунення недоліків.

Виконавець проекту рішення зобов`язаний усунути недоліки, виявлені юридичним управлінням, впродовж 1 календарного дня.

Після усунення виконавцем проекту виявлених недоліків, уповноважені особи юридичного управління, впродовж 1 робочого дня погоджують (з проставленням підпису та дати) проект рішення.

Статтею 77 Регламенту передбачено, що у разі невідповідності проекту рішення вимогам чинного законодавства та якщо внесені до нього юридичним управлінням Ради зауваження не враховані виконавцем, начальник юридичного управління Ради, його заступник або особа, яка має право підпису на документах, що мають юридичне значення, погоджуючи проект, долучає письмовий висновок із зауваженнями та пропозиціями щодо законного вирішення відповідного питання. При цьому, на листі-погодженні робиться запис: "Із зауваженнями, висновок додається", після якого ставиться підпис уповноваженої особи юридичного управління Ради та дата.

Візуванню підлягають кожна із сторінок проекту рішення Ради, в тому числі додатків до нього. При цьому проставляється спеціальний штамп та підпис, або лише підпис із зазначенням дати.

Внесення проекту рішення без попереднього розгляду його юридичним управлінням Ради не допускається.

Прийняте Радою рішення та доопрацьоване виконавцем за результатами обговорення його на засіданні Ради, погоджується (візується) юридичним управлінням Ради впродовж 5 робочих днів з дня його прийняття.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ч.ч.1 ст.7 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (Закон №393/96-ВР) звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно ст.19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги не обґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев`ятої цієї статті.

Згідно ст.20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, відповідач, отримавши заяву позивача від 26.10.2020, не надав суду доказів про те, що заява з додатками матеріалів, були надані для проведення документальної, юридичної експертизи при прийнятті вказаного рішення у відповідності до вимог ст. ст. 72-77 Регламенту.

До того ж, відповідачем прийнято оскаржуване рішення без зазначення роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення, як передбачено ст. 15 Закону №393/96-ВР. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомляв позивача про продовження строків розгляду його заяви, а спірне рішення про розгляд вказаної заяви тільки 08.12.2020, що є порушення вимог ст. 20 Закону №393/96-ВР та ч. 7 ст. 118 ЗК України, тобто поза межами місячного строку.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спірне рішення прийняте без додержання вимог ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77 Регламенту, ст. 20 Закону №393/96-ВР та ч. 7 ст. 118, п. "г" ч. 1, ч. 3 ст. 121 ЗК України, що свідчить про протиправність та необхідність скасування оскаржуваного рішення, а також відновлення прав позивача шляхом зобов`язання Чернівецьку міську раду повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про наданні дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) і за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.