Справа № 580/5566/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5566/20 Суддя (судді) першої інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Файдюка В.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Черкаській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.11.2020 №9090707, №9060707, №9070707, №9080707, винесені відповідачем.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Черкаській області від 10.11.2020 №9090707, №9080707, №9070707. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що за наслідками проведення фактичної перевірки позивача встановлено факт порушення нею вимог законодавства в частині торгівлі без наявності ліцензії, торгівля підакцизними товарами із застосуванням РРО без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД та реалізація товарів, які необліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавала. В суді першої інстанції її позиція обґрунтовувалась тим, що відповідач не вимагав облікових документів, фактично перевірку не проводив, а жодними доказами, крім необґрунтованого акта, не підтверджується вчинення позивачем будь-яких порушень податкового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження та за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

В апеляційній скарзі відповідач просив провести розгляд справи за участі його представника, однак, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, з огляду на достатність наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що участь сторін під час апеляційного розгляду справи не є обов`язковою, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду справи у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 12.10.2020 №1669-п (а.с.48) та направлень на перевірку від 12.10.2020 № 820, № 821 (а.с.49-50) посадовими особами відповідача в період з 13.10.2020 по 23.10.2020 проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльності ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт фактичної перевірки № 379/23/23/07/ НОМЕР_1 від 23.10.2020 (а.с.51-54), в якому зафіксовано порушення позивачем п. 11, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 11, ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме:

- зберігання з метою реалізації кінцевому споживачу тютюнових виробів (сигарет) «Марвел» без марок акцизного податку встановленого зразка, або з марками акцизного податку іноземного виробництва, у кількості 20 шт, без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами;

- зберігання платником з метою реалізації кінцевому споживачу підакцизних товарів, які зазначені в акті зняття залишків ТМЦ, які не обліковані у встановленому законом порядку та на які відсутні підтверджуючі документи на загальну суму 6244,00 грн;

- 01.08.2020 платником здійснено продаж пива львівського розливного 1 л за ціною 32 грн та видано чек №11560, в якому не зазначений код УКТЗЕД для кожного підакцизного товару, реалізованого платником через РРО.

На підставі вказаного акту, 11.11.2020 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- №9090707 (а.с.55), яким застосовано штрафні санкції на суму 5100,00 грн, відповідно до п.7 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- №9080707 (а.с.57), яким застосовано штрафні санкції на суму 12488,00 грн, відповідно до ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- №9070707 (а.с.59) яким застосовано штрафні санкції на суму 17000,00 грн, відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за порушення ч.20 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;

- №9060707 (а.с.61) яким застосовано штрафні санкції на суму 17000,00 грн, відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за порушення ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, при цьому доказів того, що позивачем було здійснено продаж тютюнових виробів (сигарет) відповідачем не надано, факт реалізації платником через реєстратор розрахункових операцій товару без зазначення у чеку № 11560 коду УКТ ЗЕД для кожного підакцизного товару відповідачем не доведено, а вимоги щодо ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів і здійснення продажу лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, до яких належить позивач.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.11.2020 №9060707, в цій частині судове рішення не переглядається.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.11.2020 №9070707 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.20 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

В силу ч.2 ст.17 наведеного Закону до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент здійснення перевірки у позивача була наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 03.07.2020 №2001752, з терміном дії з 10.07.2020 по 10.07.2021.

В той же час, факт реалізації позивачем тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах відповідачем жодним чином не зафіксовано та не підтверджено належними і допустимими доказами.

Наведене свідчить про безпідставність висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем ч.20 ст.15 Закону №481/95-ВР та необґрунтованість застосування штрафних санкцій, передбачених ч.2 ст.17 наведеного Закону, внаслідок чого податкове повідомлення-рішення від 10.11.2020 №9070707 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.11.2020 №9090707 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до п.7 ст.17 наведеного Закону за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

В акті перевірки зазначено, що 01.08.2020 позивачем здійснено продаж пива львівського розливного 1 л за ціною 32 грн та видано чек №11560, в якому не зазначений код УКТЗЕД для кожного підакцизного товару, реалізованого платником через РРО.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вказаної обставини.

На підтвердження порушення позивачем вимог п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідач подав до суду першої інстанції витяг з електронного носія ГУ ДПС у Черкаській області щодо РРО чеку (а.с.88), однак зазначений витяг не містить інформації щодо номеру та дати чеку, а саме щодо чеку від 01.08.2020 №11560, а також не відображує дані про відсутність інформації у графі код УКТЗЕД, з огляду на відсутність такої графи. Крім того відповідачем надано інформацію щодо продажу товару «ПИВО ЛЬВІВ» за ціною 34,00 грн, в той час, як в акті перевірки зазначено про продаж пива львівського за ціною 32,00 грн.

Отже, всупереч ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт не зазначення коду УКТЗЕД для кожного підакцизного товару, реалізованого платником через РРО.

Наведене свідчить про безпідставність висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та необґрунтованість застосування штрафних санкцій, передбачених п.7 ст.17 наведеного Закону, внаслідок чого податкове повідомлення-рішення від 10.11.2020 №9090707 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.11.2020 №9080707 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Статтею 20 наведеного Закону передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з акту перевірки, позивач є фізичною особою-підприємцем та здійснює господарську діяльність за відсутності реєстрації платником податку на додану вартість, крім того, на підтвердження належного обліку товарів, що зафіксовані в акті зняття залишків ТМЦ (а.с.63) позивачем подано до матеріалів справи копії товарно-транспортних накладних на перевезення підакцизних товарів (алкогольної продукції), придбаної у ОСОБА_2 , ТОВ «ТрансЛогістик» (а.с.15-19). До того ж, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту реалізації позивачем товарів, зазначених в акті зняття залишків ТМЦ.

Наведене в сукупності свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», внаслідок чого повідомлення-рішення від 10.11.2020 №9080707 не може бути визнано правомірним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Черкаській області від 10.11.2020 №9090707, №9080707, №9070707.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 27 січня 2022 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.В.Файдюк

А.Ю.Кучма