Справа № 620/10996/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Чернігів Справа № 620/10996/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

за участі секретаря Гарига Л.О.,

представника позивача Байдали В.О.,

представника відповідача Тимошенка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 04.08.2021 №1130 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.08.2021 № 243 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції, 10 серпня 2021 року;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 з 11.08.2021 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 11.08.2021 і до прийняття судом рішення по справі;

- в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області та в частині стягнення грошового забезпечення за один місяць допустити негайне виконання рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідача прийнято без врахування всіх обставин справи, що мають значення для його прийняття, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 до свідка ОСОБА_2 застосовано привід у судове засідання, яке відбулось 22.12.2021 о 14:00 год.

Відповідач у відзиві на позов заперечував щодо позовних вимог та вказав, що ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до них як до носіїв влади та унеможливлюють подальше виконання ними своїх обов`язків, та є неприпустимим з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, у зв`язку з чим старшого оперуповноваженого СКП ВИ № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідач зазначив, що керівником, тобто т.в.о. начальника ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , було досліджено всі матеріали службового розслідування і тільки після цього, він погодився із пропозицією дисциплінарної комісії та затвердив (погодив) висновок службового розслідування, згідно з яким, позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності саме у вигляді звільненні зі служби в поліції, тим самим скористався своїми дискреційними повноваженнями щодо визначення виду дисциплінарного стягнення й видав наказ ГУ НП № 1130 від 04.08.2021 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Відповідач вважає, що службове розслідування проведене відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України». Зазначив, що накази, які оскаржуються позивачем, видані у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством.

У відповіді на відзив позивач вказав, що підстави та мотиви, викладені у відзиві на позов є безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що відповідачем у відзиві фактично викладено висновок службового розслідування, при цьому жодного належного та допустимого доказу грубого порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, недотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції, вимог керівництва ГУ НП в Чернігівській області та Національної поліції України, що стало підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з поліції, відповідачем не наведено.

Позивач зазначив, що висновок службового розслідування та прийнятий на його підставі наказ від 04.08.2021 № 1130 про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинні бути мотивованими, детальними і повними, відображати всі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Також, вказав, що рішення про звільнення позивача з поліції прийняте на основі неповно з`ясованих та досліджених обставин, надання незрозумілої переваги поясненням ОСОБА_2 та поясненням інших 6 осіб, за відсутності жодного належного, допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та не встановленого відповідачем складу дисциплінарного проступку.

У запереченні відповідач зазначив, що до висновків про вчинення дисциплінарного проступку капітаном поліції ОСОБА_1 , викладених у службовому розслідуванні від 04.08.2021, дисциплінарна комісія прийшла проаналізувавши всі зібрані матеріали службового розслідування, у зв`язку з чим наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з вересня 2009 до листопада 2015 року проходив службу в ОВС. З листопада 2015 по серпень 2021 року перебував на службі в Національній поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 243 о/с від 09.08.2021, відповідно до п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції 10 серпня 2021 року. Підстава, зазначена у наказі про звільнення: наказ ГУНП від 04 серпня 2021 року № 1130, висновок службового розслідування ГУНП від 04 серпня 2021 року. З наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивач ознайомлений 11.08.2021 відповідно до наказів з відмітками про їх ознайомлення.

Не погоджуючись із виданими відповідачем наказами № 1130 від 04.08.2021 та № 243 о/с від 09.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 ст. 7 Закону № 580-VIII визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції, зокрема за п. 6 ч. 1 цієї статті - у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як зазначено у наказі відповідача від 17.03.2021 № 71 о/с, позивача звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідно до Дисциплінарного статуту (а.с. 12).

За ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції, у преамбулі якого вказано, що цей статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Згідно частин 1, 2, 3 та 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Адміністративний суд у силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Отже, вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає дотримання порядку проведення службового розслідування та з`ясування наявності складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Так, за змістом п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, (далі-Порядок № 893) службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пунктом 2 та п. 5 розділу ІV Порядку № 893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Щодо службового розслідування, то судом встановлено, що 24 липня 2021 року до ГУ НП в Чернігівській області надійшла інформація, зареєстрована в ITC «ІПНП» (журнал ЄО) ВП №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області за № 4634 від 24 липня 2021 року щодо можливих протиправних дій старшого оперуповноваженого СКП ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Зокрема у вказаному повідомленні вказано, що 24.07.2021 о 23:02 зі служби «102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 24.07.2021 близько 23:00 за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_7 (який працює в Козелецькому ВП № 1) побив її та її чоловіка. Прийшов до неї у будинок з двома друзями. За результатами протиправних дій гр. ОСОБА_7 у її чоловіка та у самої заявниці розбита голова. Просить направити наряд поліції та екстрену медичну допомогу (далі ЕМД). Передано ЕМД Мілейко. Просить направити наряд. Повідомила, що сьогодні вже викликала наряд, але заяву не писала.

В ході виїзду на місце події СОГ та відповідального (виходячи з інформації викладеної в ІТС ІПНП, за результатами відпрацювання) було встановлено, що до будинку гр. ОСОБА_2 зайшли троє невідомих осіб, які завдали тілесних ушкоджень останній та її співмешканцю гр. ОСОБА_8 , після чого гр. ОСОБА_2 повідомила на лінію 102 про дану подію та просила щоб їй допоміг сусід ОСОБА_1 (працівник поліції). У зв`язку з тим, що заявниця знаходилася в переляканому та шоковому стані, то вона не правильно виклала зміст свого повідомлення під час розмови з оператором 102, а хотіла щоб до них на допомогу направили гр. ОСОБА_1 , оскільки він проживає в одному населеному пункті неподалік. В подальшому від гр. ОСОБА_2 надійшла відміна виклику та було відібрано зустрічні заяви від гр. ОСОБА_2 та її співмешканця гр. ОСОБА_8 у яких викладено, що останні просять перевірку з даного випадку не проводити та будь-яких претензій ні до кого не мають, в тому числі і до гр. ОСОБА_1 . Також, було встановлено, що гр. ОСОБА_1 на той час перебував у відпустці та на момент повідомлення знаходився на відпочинку р. Десна за м. Остер, куди він поїхав відпочивати 23.07.2021 близько 18:00 год. разом зі своєю сестрою, її чоловіком та знайомими.

Також, у ході проведення службового розслідування було встановлено, що 24 липня 2021 року о 22:20 на службу «102» надходило повідомлення від гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване в ІТС «ІПНП» (журнал ЄО) ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області за № 4633 від 24 липня 2021 року, про те, що їй нанесли тілесні ушкодження сусіди, травма голови. Просить наряд поліції та ЕМД. Передано ЕМД Бордакова.

24 липня 2021 року о 22:20 на службу «102» надходило повідомлення від гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване в ІТС «ІПНП» (журнал СО) ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області за № 4630 від 24 липня 2021 року, про те, що в АДРЕСА_2 , Тишковець нанесла тілесні ушкодження невідомій жінці. ЕМД не потребує. Просить наряд поліції.

У ході виїзду на місце події (виходячи з інформації викладеної в ІТС ІПНП, за результатами відпрацювання) та з`ясування обставин було встановлено, що звернення гр. ОСОБА_9 стосується одного й того ж факту. На місце події направлено СОТ та відповідального. Проводиться подальша перевірка. Заявниця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, під час проведення службового розслідування, членам дисциплінарної комісії стало відомо, що 02.08.2021 о 15:53 до ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від гр. ОСОБА_2 , яка просить прийняти міри до гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_12 , які 24.07.2021 року близько о 23 год. нанесли заявниці тілесні ушкодження.

Опитана у ході проведення службового розслідування гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснила, що 24.07.2021 ОСОБА_13 їй та її співмешканцю ОСОБА_14 було нанесено тілесні ушкодження.

На запитання чому не звернулися із заявою до органів поліції відразу після виникнення ситуації 24.07.2021, гр. ОСОБА_2 відповіла: «щоб ОСОБА_1 не звільнили з роботи».

Також опитувана зазначила, що ОСОБА_1 знає дуже добре, оскільки останній є її сусідом. На даний час немає претензії до нього в частині нанесення тілесних ушкоджень. З приводу отримання тілесних ушкоджень її співмешканцем ОСОБА_15 , пояснити нічого не може, так як особисто не бачила хто саме наніс йому тілесні ушкодження. Також опитуваній відомо що цього дня у родини ОСОБА_7 чи ОСОБА_16 відбувалось якесь святкування, де перебував і сам ОСОБА_17 .

Опитана гр. ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 , пояснила, що 24.07.2021 на перехресті вулиць Гагаріна та Ювілейної зустріли наглядно знайому ОСОБА_10 з якою в опитуваної виник конфлікт в ході якого ОСОБА_10 взяла її за волосся та стала наносити удари ногами. В цей час опитувана стала кликати на допомогу на яку із сусіднього двору вийшов ОСОБА_19 та замість допомоги наніс їй удар в обличчя. Також на її крик прибігла сестра ОСОБА_2 та намагалась допомогти, але ОСОБА_19 вдарив і її в область голови.

Опитаний старший оперуповноважений ВП № 1 Чернігівського РУН ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_17 , пояснив, що 23.07.2021, перебуваючи у відпустці за 2021 рік, разом зі своїми знайомими: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , на автомобілях ОСОБА_25 та ОСОБА_26 поїхали на відпочинок до м. Остер, а саме до річки Десна близько обіднього часу. Вказаний відпочинок, як зазначив опитуваний, планували провести протягом вихідних днів з ночівлею. Так у суботу 24.07.2021 близько 23.00 до його знайомого ОСОБА_27 зателефонувала його мати ОСОБА_28 та повідомила, що в неї виник конфлікт з місцевою жителькою та з самої розмови опитуваний зрозумів, що матері ОСОБА_29 потрібно їхати до лікарні, у зв`язку з чим ОСОБА_29 сівши на автомобіль поїхав до смт Козелець з метою встановлення стану матері та доправлення її до лікарні. Після цього, як додав ОСОБА_7 , він побачив ОСОБА_27 лише 25.07.2021.

Що стосується події, як зазначив опитуваний, то за його участі та присутності по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та ОСОБА_14 , пояснив, що в той час перебував на відпочинку, мобільний телефон знаходився в автомобілі на якому ОСОБА_30 поїхав до смт Козелець. Тілесних ушкоджень опитуваний нікому не завдавав та в с. Олексіївщина того вечора не перебував. Що стосується пари, яка отримала т/у пояснив, що особисто в нього до них неприязні відносини із-за їх способу життя. Чи були якісь конфліктні ситуації з даною сім`єю у його знайомих опитуваному не відомо. За фактом повідомлення відносно опитуваного, то особисто він з керівництвом відділення поліції 23-24.07.21 не розмовляв та про це йому стало відомо 25.07.2021.

Опитаний заступник начальника відділу УКР ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_31 , пояснив, що 24.07.2021 близько 23.00 перебуваючи у м. Ніжин, за місцем проживання, опитуваному зателефонував поліцейський чергової частини та повідомив, що на службу «102» надійшло повідомлення від громадянки с. Олексіївщина з приводу того, що гр. ОСОБА_17 (на той час перебував у відпустці), який є оперуповноваженим СКП ВП № 1, спільно зі своїми знайомими спричинили їй тілесні ушкодження. В подальшому опитуваному також зателефонував ОСОБА_32 та повідомив про прибуття до смт Козелець та здійснив виїзд за місцем проживання скаржниці. По дорозі до смт Козелець, як додав ОСОБА_31 , декілька разів телефонував до ОСОБА_1 , але останній не підіймав слухавки, в подальшому декілька разів хтось підіймав, водночас із-за поганого зв`язку розмови не відбулось. Приїхавши на місце виклику та поспілкувавшись із заявницею, остання повідомила, що її не так зрозуміли і вона хотіла визвати ОСОБА_1 на допомогу, оскільки знає що він поліцейський та проживає по сусідству, особисто він її не бив та в неї його не було. Після вказаної розмови, опитуваний повторно декілька разів телефонував ОСОБА_1 для переконання що він дійсно до цього не причетний, але телефон ніхто не підіймав. Зі слів батьків ОСОБА_1 , останній перебував разом зі своїми друзями на відпочинку поблизу м. Остер на р. Десна. 25.07.2021, як зазначив опитуваний, йому зателефонував ОСОБА_17 у якого запитав за ситуацію з приводу скарги на нього, на що останній відповів, що в цей час перебував на відпочинку поблизу р. Десна та нікому т/у не завдавав і про дану подію дізнався вранці від родичів.

Також у ході проведення службового розслідування було встановлено, що під час реагування на вказану у повідомленні, зареєстрованого в ІТС «ІПНП» І журнал ЄО) ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області за № 4634 від 24 липня 2021 року, подію, поліцейськими УГІ ГУНП в Чернігівській області та (Поліцейськими ЧУ ДВБ НП України, заявниця ОСОБА_2 та її співмешканець гр. ОСОБА_8 усно на нагрудну боді камеру пояснила, що не знають осіб, які завдали їм тілесні ушкодження та претензій ні до кого не мають, і те, що в повідомленні звучало прізвище ОСОБА_1 лише з тією метою щоб він прийшов на допомогу.

Під час реагування 24.07.2021 на повідомлення, поліцейськими ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, опитані свідки та учасники конфлікту між ОСОБА_33 та ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_9 які пояснили, що ОСОБА_17 (поліцейський) перебуває на відпочинку в м. Остер та ніякої причетності до даних фактів не має та до села того дня не приїздив. Дане підтверджується відео з місця відпочинку та фотографіями. Вказане також відображається і в результатах відпрацювання поліцейськими, внесеними до ІТС ІПНП.

Зважаючи на вказані вище події, які зареєстровані до ІТС ІПНП дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_17 , маючи підстави для вчинення протиправних дій (участь його рідних, зокрема батька, а також матері товариша ОСОБА_27 , яка по ЄО № 4630 від 24 липня 2021 року потерпіла), причетний або покриває причетних громадян до вчинення протиправних дій стосовно гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_8 та своїми діями дискредитує звання поліцейського, у зв`язку з чим його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Проте, зважаючи на встановлені обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку, що службовим розслідуванням склад дисциплінарного проступку, вчинений ОСОБА_1 , не встановлений з огляду на таке.

Зокрема, не з`ясовано та не підтверджено належними та допустимими доказами в чому саме полягала його протиправна поведінка у вчиненні дій або бездіяльності щодо протиправних дій відносно ОСОБА_37 та ОСОБА_38 .

Крім того, дисциплінарна комісія передчасно, без врахування всіх обставин прийшла до висновків, які ґрунтується лише на припущеннях, що позивач мав підстави для вчинення протиправних дій (участь його рідних, зокрема батька, а також матері ОСОБА_27 ), причетний або покриває причетних громадян до вчинення протиправних дій стосовно гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_8 та своїми діями дискредитує звання поліцейського.

У своїх поясненнях від 02.08.2021 ОСОБА_2 вказує, що близько 23 год. 24.07.21 крім позивача у її будинку перебував ОСОБА_39 та ще один невідомий їй чоловік. Вказана інформація міститься і у витязі з Єдиного реєстру досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000256.

Натомість, у висновку службового розслідування зазначено, що у своїй заяві від 02.08.21 по факту подій, що відбувались 24.07.21 ОСОБА_37 просить прийняти міри відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . Проте, вказані особи в ході проведення службового розслідування по факту подій 24.07.21 опитані не були.

Необхідно вказати, що відповідачем не надано належної оцінки поясненням свідків ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_9 , які повідомили, що 24.07.2021 гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_8 перебували у стані явного алкогольного сп`яніння, що також не відображено у висновку службового розслідування. Крім того, відповідно до інформації, наданої Козелецькою селищною радою ОСОБА_2 є схильною до вживання алкогольних напоїв.

ОСОБА_2 особисто повідомила, що увечері 24.07.2021 вона разом зі співмешканцем ОСОБА_8 вживала алкогольні напої. Як повідомив під час допиту останній, алкоголь вони вживали спільно з рідною сестрою ОСОБА_45 (прізвище якої ОСОБА_46 вказати не змогла), та її співмешканцем з 20 години вечора. Однак, ОСОБА_37 під час допиту надала протилежні свідчення, а саме що ОСОБА_47 прибула до неї зі своїм співмешканцем після 22 години та спиртні напої не вживала взагалі.

24.07.2021 о 22:20 після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 громадянка ОСОБА_2 здійснила дзвінок на лінію «102» та повідомила, що сусіди нанесли їй травму голови, але потім свій дзвінок відмінила. Проте, під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_2 повідомила, що поліцію не викликала та на «102» не дзвонила.

Відповідно до наявних матеріалів справи ОСОБА_2 протягом тривалого часу неодноразово викликала поліцію зі скаргами на нанесення їй тілесних ушкоджень, а потім виклики відміняла.

Слід вказати, що у матеріалах службового розслідування відсутні будь-які медичні акти, висновки, що підтверджували б отримання 24.07.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_2 під час подій 24.07.2021 погрожувала у бік сім`ї ОСОБА_7 , свідками чого були ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_48 , що підтверджується поясненнями, наявними у матеріалах справи.

Надані пояснення ОСОБА_37 , ОСОБА_33 та ОСОБА_49 є протилежними, адже ОСОБА_33 у своїх поясненнях зазначає, що ОСОБА_10 , з якою в неї виник конфлікт, є її наочно знайомою. Проте, допитана у судовому засіданні ОСОБА_37 повідомила, що між її сестрою та ОСОБА_10 існує давній конфлікт та ворожнеча.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_37 надала свідчення, що ОСОБА_50 був присутній під час конфлікту з сусідами. Проте, сам ОСОБА_50 , який в ході службового розслідування опитаний не був, у судовому засіданні пояснив, що під час конфлікту та бійки перебував вдома, нічого не бачив та не чув, про сутичку дізнався наступного дня зі слів ОСОБА_51 . Щодо побиття ОСОБА_37 відповіді він не надав, оскільки вказав, що в цей час перебував в іншій кімнаті. Разом з тим, ОСОБА_50 у судовому засіданні надав пояснення, що 24.07.2021 ОСОБА_1 він не бачив взагалі. Про те, що хтось пропонував ОСОБА_37 гроші за те, щоб вона відмовилась від заяви, йому взагалі нічого невідомо. Вказав, що ніхто не здійснював тиск на нього та в його присутності на ОСОБА_37 з приводу надання неправдивих свідчень.

Також ОСОБА_37 та ОСОБА_50 надали свідчення особам, що проводили перевірку по її зверненню, зафіксовані на боді камеру про те, що позивач взагалі був відсутній під час подій 24.07.2021 і будь-якого відношення до їх побиття немає. Вказане підтверджено поясненнями ОСОБА_37 у судовому засіданні, а саме що працівникам УГІ та ДВБ вона надала правдиві свідчення і будь-який тиск вони не застосовували, що також відповідає даним відеозапису.

ОСОБА_50 надав аналогічні свідчення та додатково повідомив, що після побиття до них приїжджав начальник Козелецького відділу поліції і на його запитання щодо причетності ОСОБА_1 до їх побиття, ОСОБА_50 повідомив, що позивач будь-якого відношення до цього не має і він його в цей день не бачив. Крім того, ОСОБА_37 також заперечила цей факт.

Допитаний в якості свідка позивач категорично заперечив факт причетності до протиправних дій відносно ОСОБА_37 та ОСОБА_52 , факт обізнаності 24.07.2021 щодо конфлікту між ОСОБА_46 та ОСОБА_53 та членами його родини та факт перебування у помешканні ОСОБА_46 24.07.2021. Дані обставини також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 та вказали, що позивач з 23.07.2021 по 25.07.2021 перебував на відпочинку на березі річки Десна і будь-якого відношення до подій, що мали місце 24.07.2021 не має.

Зважаючи на викладені обставини, оцінюючи обґрунтованість оскаржуваних наказів, суд виходить із того, що відповідний висновок має прийматися на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час перевірки і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов`язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Відповідне дисциплінарне провадження повинно бути здатним призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Отже, розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин порушення, є загрозою недотримання цього стандарту.

Тобто, в порушення вимог частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вищезазначене службове розслідування проведено без повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, без встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та без можливості для позивача усунення причин вчинення дисциплінарних проступків, що призвело до порушення конституційних прав на службу в органах державної влади та на працю, передбачених положеннями статей 38, 43 Конституції України та, в свою чергу, до порушення відповідачем вимог статті 19 Конституції України.

Разом з тим, відповідачем не було наведено належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення службової дисципліни, які відображені у висновку службового розслідування.

З огляду на вказане, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є неправомірним і непропорційним.

Суд також зазначає, що оскільки висновок службового розслідування та прийняті на його підставі накази тягнуть за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби, таке рішення, незалежно від форми його оформлення, повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Так, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінлянді» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів.

Відповідно ч. ч. 1-2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльність держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуваннями судової практики європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 1 Протоколу N 1 держава зобов`язана вжити заходи у вигляді розслідування, то останнє повинно бути проведенеоб`єктивно, у розумні строки і неупереджено (див., mutatis mutandis, "Велікова проти Болгарії", N 41488/98, п. 80, CEDH 2000-VI). Суд нагадує, що мінімальний та ефективний критерій розслідування залежить від обставин справи, які оцінюються на основі сукупності фактів та беруться до уваги разом з реальною роботою, проведеною при розслідуванні.

Звільнення із служби в поліції, як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Так, дійсно визначення виду стягнення належить до дискреційних повноважень, однак таке рішення повинно бути певним чином обґрунтовано.

У пункті 52 Доповіді «Верховенство права», схваленій Європейською Комісією «За демократію через право» на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25 - 26.03.2011) вказано таке: хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб; їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Вказане твердження знайшло своє відображення також у рішенні Конституційного суду України від 11.10.2018 № 7-р/2018.

А отже, обґрунтувати таке рішення дискрецією повноважень відповідача неможливо, оскільки законодавець чітко встановлює обставини, що мають безальтернативно бути враховані при притягненні до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не вжито заходів щодо об`єктивного та оперативного встановлення обставин, які б доводили вину позивача, оскільки саме проведення розслідування в частині, що стосується позивача, було поверховим та неповним.

За таких обставин, внаслідок не доведення відповідачем належними та допустимими доказами порушення позивачем службової дисципліни, що тягне за собою застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді звільнення, наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 04.08.2021 № 1130 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 09.08.2021 № 243 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції, 10 серпня 2021 року.

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 у справі № 6-33цс14 зазначається, що у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Таким чином, враховуючи, що оскаржуваний наказ про звільнення вже визнано таким, що підлягає скасуванню, а також те, що останнім робочим днем позивача було 10.08.2021, позовна вимога позивача про поновлення його на посаді підлягає задоволенню шляхом поновлення капітана поліції ОСОБА_1 з 11.08.2021 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік (частина друга статті 235 Кодексу законів про працю України).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.08.2021 (наступний день після звільнення) по 20.01.2022 (дата винесення рішення про поновлення).

Суд звертає увагу, що при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок).

Абзацом третім пункту 3 Порядку передбачено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Як вбачається з пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно абзаців першого та третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до ст. 94 Закону «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання, порядок виплати якого визначається Міністром внутрішніх справ України.

На виконання ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови КМ України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" прийнятий наказ № 260 від 06.04.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання». Цим наказом затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (надалі - Порядок № 260).

Відповідно до положень п. 9 Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів.

Згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 29.12.2021 № 2245/124/21/01-2021 розмір середньоденного грошового забезпечення позивача з розрахунку календарних днів становить 478,95 грн.

Враховуючи, що 10.08.2021 був останнім робочим днем позивача, за який йому було нараховано та виплачено грошове забезпечення, тому стягненню підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 11.08.2021 по 20.01.2022 у розмірі 78 068,85 грн (163 дні вимушеного прогулу * середньоденне грошове забезпечення 478,95 грн).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 з 11.08.2021 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 14 608,02 грн (згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 29.12.2021 № 2245/124/21/01-2021) підлягає негайному виконанню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 04.08.2021 № 1130 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.08.2021 № 243 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції, 10 серпня 2021 року.

Поновити капітана поліції ОСОБА_1 з 11.08.2021 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 11.08.2021 до 20.01.2022 у розмірі 78 068,85 грн.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 з 11.08.2021 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 14 608,02 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_17 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, просп.Перемоги, буд.74,м.Чернігів,14000, .

Повний текст рішення суду виготовлено 28 січня 2022 року.

Суддя О.В. Заяць