Справа № 465/8276/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 465/8276/20 пров. № А/857/21693/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області молодшого лейтенанта поліції Дуркота Павла Станіславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 09 листопада 2021 року (суддя першої інстанції Дзеньдзюра., м. Львів),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області, молодшого лейтенанта поліції Дуркота П.С. в про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ДП 18 №844355 від 06.12.2020 року за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 06.12.2020 року приблизно о 18 год.37 хв. він пересувався на своєму транспортному засобі по вул. Проспект Свободи 8 у м.Львові де його зупинили працівники поліції. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, відповідно до постанови 6 грудня 2020 року, приблизно о 18 год.37 хв. він на вул. Проспект Свободи 8 у м.Львові керуючи транспортним засобом Citroen Xsara, не виконав вимогу знака 8.4.г, а саме в`їзд на територію у вихідні та святкові дні заборонено. Згідно даної постанови на нього був накладений штраф відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП. З даною постановою він не погоджується в повному обсязі, оскільки вважає що ним не було вчинено діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст.122 КУпАП, складу правопорушення в його діях немає, а постанова являється незаконною, оскільки поліцейським не було надано доказів правопорушення, порушено Закон України «Про Національну поліцію», до постанови не додано доказів, які б підтверджували обставини описані у постанові, поліцейський видав йому браковану постанову, що є суттєвою підставою для скасування такої.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 9 листопада 2021 року у задоволенні позову було відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом порушено право на справедливий судовий захист, верховенство права, рівність всіх учасників перед законом. Суд безпідставно не врахував, що відповідачем не надано доказів вчинення правопорушення. Також судом було проігноровано його пояснення щодо того, як саме він опинився у центрі міста у вихідний день, не взято до уваги відео розмови з поліцейським. Апелянт зауважив, що факти вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України, є недоведеним.

У судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 №844355 від 06.12.2020 року водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 2 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи),який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно оскаржуваної постанови 6 грудня 2021 року близько 18 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen Xsara, на вул. Проспект Свободи 8 у місті Львові, будучи зупиненим за невиконання вимоги знаку 8.4 «Пішохідна зона», не пред`явив працівнику поліції на його вимогу посвідчення водія, свідоцтво на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 4 вказаної норми передбачено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Позивач не надав суду доказів на спростування зазначеного у вказаній постанові порушення.

При цьому, у судовому засіданні позивач визнав факт неподання ним на вимогу поліцейського посвідчення водія для встановлення особи, а також полісу та документів на автомобіль.

Суд зауважує, щ відповідачем задокументовано факт вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, а саме порушення вимог знаку «Пішохідна зона», отже поліцейський мав право зупинити транспортний засіб і вимагати пред`явлення документів.

При цьому факт руху у вищевказаній зоні сам позивач також не оспорював.

Оскільки позивачем доказів на спростування постанови серії ДП 18 №844355 від 06.12.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП суду не надано, сам позивач не оспорює факту непред`явлення поліцейському необхідних документів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

На підставі викладеного, колегія суддів, вважає, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 272, 286, 308, 310, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 09 листопада 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула