Справа № 640/27165/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого-судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., за участю секретаря - Рейтаровської О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати неправомірними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо рахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії з 01.10.2017 на підставі п. 4.3 Розділу ХV Прикінцевих положень закону № 1058-ІV;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії за віком з 01.10.2017 року в розмірі 4793,98 грн. та провести індексацію цього розміру пенсії та суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії на підставі п.6 постанови Кабінету Міністрів України №124 з 20.02.2019 року та проводити в подальшому перерахунки та індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році".

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно здійснив перерахунок раніше призначеної йому пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

На думку апелянта суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач, зокрема зазначає, що відповідачем під час перерахунку (індексації) його пенсії позивачем було порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» внаслідок чого виплата пенсії здійснюється у меншому розмірі ніж повинна.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.03.2017 р.

10 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, якою просив не здійснювати перерахунок пенсії відповідно до п. 4.3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-ІУ з 1 жовтня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, здійснити індексацію пенсії відповідно до постанови КМУ №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" з 01.03.2019 р. із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1, 17, здійснити індексацію пенсії відповідно до постанови КМУ №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році", яка регулює питання проведення індексації у 2020 році, з 01.05.2020 р. із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення індексації пенсії, в розмірі 1, 11.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.09.2020 р. №21170-21825/Б-02/8-2600/20 в задоволенні заяви відмовлено.

Зокрема, відповідач посилався на набуття з 11.10.2017 р. чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148 - 08. У зв`язку з цим проведені автоматизовані перерахунки пенсій з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн., при цьому величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1% (коефіцієнт страхового стажу - 0,40750).

У разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Щодо проведення індексації, то відповідно до заяви від 24.03.2019 позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до ст. 42 Закону № 1058 з урахуванням страхового стажу 01.03.2017 по 28.02.2019. Коефіцієнт страхового стажу визначений відповідно до статті 25 Закону № 1058 склав - 0,40167, і розмір пенсії станом на 01.04.2019 р. становив 4693.98 грн., станом на 01.05.2019 р. - 4793.98 грн.

Уважаючи зазначені дії відповідача щодо перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач здійснив перерахунок та індексацію пенсії позивача у відповідності до вимог чинного законодавства.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VІІІ (далі - Закон №2148-VІІІ), який набув чинності з 11.10.2017, внесено зміни, зокрема, до Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, який доповнено пунктами 4-3 - 4-7.

Пунктом 3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV установлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Пунктом 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону передбачено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Відповідно до абз. 2 пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та Перехідні положення" Закону №2148-VІІІ, у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Частиною першою статті 25 Закону №1058-ІV, зі змінами, внесеними Законом №2148-VІІІ, передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См х Вс / 100% х 12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Згідно з частиною другою статті 42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Як убачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена відповідно до Закону № 1058-IV 05.03.2017, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності перерахунку відповідачем з 01 жовтня 2017 року пенсії позивача з урахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №124).

Згідно з пунктом 2 Порядку №124, перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема відповідно до Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 3 Порядку №124, перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли: по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

За змістом пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація пенсії проводиться шляхом здійснення її перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Під час такого перерахунку до формули визначення показника середньої заробітної плати, визначеної згідно зі статтею 40 застосовується коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

При цьому з матеріалів справи, установлено, що після проведення перерахунку пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % її розмір став меншим ніж до перерахунку. У зв`язку із зазначеним, відповідачем здійснювалася доплата до пенсії позивача з метою приведення її до розміру, який був до перерахунку пенсії, відповідно до вимог Закону №2148-VІІІ.

В подальшому при проведенні індексації пенсії позивача розмір такої доплати зменшувався пропорційно збільшенню розміру пенсії після її перерахунку (індексації).

На переконання позивача, такі дії відповідача є протиправними, а виплачувана доплата до попереднього розміру пенсії повинна здійснюватися на постійній основі у тому розмірі, в якому вона була визначена при перерахунку пенсії, внаслідок якого розмір пенсії позивача зменшився і така доплата почала виплачуватися.

Водночас, проаналізувавши положення пункту 6 Порядку №124, колегія суддів дійшла висновку, що вони не містять вказівки на те, що така доплата має постійний характер і виплачується особі незалежно від зміни розміру пенсії за результатами її подальших перерахунків (індексації).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що розмір пенсії позивача за результатами здійснення перерахунків не зменшився, а навпаки збільшився, у зв`язку із чим відпала необхідність здійснювати доплати у їхньому початковому розмірі.

У другому реченні абзацу 2 пункту 6 Порядку №124 міститься застереження про те, що у випадку, якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Вказаний пункт, на відміну від положень Закону №2148-VІІІ не містить норми, яка передбачає доплату до попереднього розміру пенсії у випадку, якщо під час індексації її розмір зменшився, а тому на переконання колегії суддів така доплата здійснювалася виключно за результатами перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35%.

Тобто, у випадку коли перерахунок (індексація) розміру пенсії із застосуванням відповідного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески призводить до зменшення розміру пенсії, такий перерахунок не проводиться і в подальшому здійснюється під час наступного збільшення цього показника.

Комплексний аналіз вказаного пункту дає підстави для висновку, що зазначення в першому реченні абзацу 2 пункту 6 Порядку №124 фрази «враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій» означає, що такі суми враховуються під час вирішення питання про індексацію пенсії чи її здійснення під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні (з причин того, що такий перерахунок (індексація призводить до зменшенням розміру пенсії).

Отже, доводи позивача про порушенням пенсійним органом вимог закону при перерахунку його пенсії ґрунтуються на неправильному тлумаченні вказаної норми і не свідчать про протиправність дій відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом оцінки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко