Справа № 140/7924/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/7924/21 пров. № А/857/18153/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року (головуючий суддя: Сорока Ю.Ю., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 02.08.2021, звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/5957/20 з 13.12.2019, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) і первинної редакції ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 17.01.2020 № 37 без будь-якого обмеження суми пенсії максимальним розміром та з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Волинської області на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/5957/20 здійснити з 13.12.2019, перерахунок та виплату пенсії за вислу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) і первинної редакції ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 17.01.2020 № 37 без будь-якого обмеження суми пенсії максимальним розміром та з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Обґрунтовує позов тим, що отримує пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ. У зв`язку з підвищенням розміру посадових окладів працюючих працівників органів прокуратури військовою прокуратурою Західного регіону України позивачу видaнo довідку за № 37 від 17.01.2020 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/5957/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки військової прокуратури 3ахідного регіону України від 17 січня 2020 року № 37, з урахуванням раніше проведених виплат.

Вказує, що 12 травня 2021 року звернувся до Головного управління ПФУ у Волинській області із заявою щодо стану виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/5957/20. Проте відповідач листом від 26.05.2021 № 4391-4279/К-02/8-0300/21 повідомив про відмову у перерахунку пенсії з посиланням на те, що на момент виконання рішення суду у справі діє ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, законодавством встановлено обмеження розміру виплачуваної пенсії, яке носить імперативний характер, неконституційним не визнавалося, є чинним і обов`язковим для виконання органами Пенсійного фонду України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що законодавче нововведення щодо обмеження максимального розміру пенсій, не може застосовуватись до раніше призначених пенсій.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з прийняттям Закону № 1697-VII розмір пенсії прокурорів становить 60 відсотків місячної заробітної плати, разом з тим, на думку суду, вказані норми статті 86 Закону № 1697-VII не можуть застосовуватись при перерахунку пенсій, призначених відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Судом першої апеляційної встановлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/5957/20 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області із 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII Про прокуратуру на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України №37 від 17 січня 2020 року, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

ОСОБА_1 , 12 травня 2021 звернувся до відповідача із заявою щодо стану виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/5957/20, а саме чи проведений перерахунок та виплата пенсії позивачу з 13 грудня 2019 у розмірі 90% заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеного у довідці Військової прокуратури Західного регіону України від 17.01.2020 № 37, без обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром.

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 26.05.2021 № 4391-4279/К-02/8-0300/21 позивачу повідомлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок. Також, вказано, що враховуючи мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2019 в сумі 1638 грн, з 01.07.2020 в сумі 1712 грн, з 01.12.202020 в сумі 1769 грн, максимальний розмір пенсії на дату виконання судового рішення становитиме 16380 грн, з 01.07.2020 17120 грн, з 01.12.2020 17690 грн. З врахуванням наведеного, для проведення перерахунку пенсії згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/5957/20 в розмірі 90% заробітної плати та без обмеження максимального розміру пенсії не має підстав.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо позовних вимог про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати та зобов`язання здійснити такий перерахунок пенсії, то суд апеляційної інстанції зазначає.

Статтею 50-1 Закону «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».

В подальшому, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».

Згідно ч. 18 цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, 15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч. 20 цієї статті, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Наведений висновок узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VII, принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (12.05.2021), стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії, втратила чинність.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Військової прокуратури Західного регіону України від 17.01.2020 № 37 підлягають задоволенню. Оскільки, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких, пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Щодо позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд апеляційної вказує таке.

Так, обмеження максимального розміру пенсії, були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), зокрема, за змістом ст. 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

Разом з тим, абз. 1 п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом 2 цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Аналіз наведених вище правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI, спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Судом апеляційної інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування вищенаведених правових норм, викладений у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 справа № 580/5962/20.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову повністю.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі № 140/7924/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. С. Затолочний
В. В. Ніколін