Справа № 320/11392/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця 147 843,30 грн в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує що відповідач є платником місцевих податків і знаходиться за основним місцем обліку у ГУ ДПС у Київській області. Відповідно до інформаційних баз даних ДПС за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі - 147 843,30 грн., з них: по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - 142 481,87 грн. та по земельному податку з фізичних осіб - 5 361,43 грн. Зазначена податкова заборгованість виникла внаслідок несплати грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нарахованих за податковим повідомленням-рішенням (форми Ф) № 0-1016 від 25.10.2019 в розмірі 142 481,87 грн. та по земельному податку з фізичних осіб, нарахованого за податковим повідомленням-рішенням (форми Ф) № -1016 від 29.10.2019 в розмірі 5 361,43 грн.

Позивач повідомляє, що направив відповідачу податкову вимогу від 17.02.2020 № 9753-55, а отже ним здійснено всі заходи, спрямовані для погашення податкової заборгованості, які не призвели до повного погашення податкового боргу, що й стало підставою для звернення до суду.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 вважає себе вільною від нарахованих позивачем податкових зобов`язань з тих підстав, що податковий орган не направив оскаржувані податкові повідомлення-рішення в строк, визначений законом та з порушенням строку давності (відносно нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016, 2017 роки, земельного податку за 2017 рік), що відсутній об`єкт оподаткування, оскільки в силу норм Податкового кодексу житловий будинок, який належить відповідачу за первісним позовом на праві власності, не є об`єктом оподаткування.

Також ОСОБА_1 зазначила, що відсутні підстави для нарахування земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з тим, що її родина є багатодітною та виховує шістьох дітей, в силу пп. «л» пп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України звільняє її від обов`язку сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

З приводу зазначеного податковий орган листом від 28.07.2020 № 24839/Л/10-36-33-01 повідомив ОСОБА_1 , що належний їй житловий будинок не є об`єктом оподаткування з місяця, в якому набуто статус багатодітної родини, тобто з квітня 2020 року, а відтак ГУ ДПС у Київській області вірно сформовано податкове повідомлення-рішення на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 25.10.2019 року №0-1016.

Після проведеної звірки зі сплати земельного податку позивач скоригував податкове повідомлення-рішення № -1016/р, яким визначено розмір земельного податку за 2020 рік в сумі 589,1 грн. Одночасно, повторно направлено квитанцію зі сплати земельного податку із зазначенням податкового боргу в розмірі 5 361,43 грн.

Листом від 02.09.2020 ОСОБА_1 повідомила ГУ ДПС у Київській області, що не отримувала ні в поточному році, ні в попередніх періодах жодних податкових повідомлень-рішень, якими було б визначено суму податкового зобов`язання зі сплати земельного податку за 2017, 2018 та 2019 роки, повідомила про статус багатодітної родини та просила повторно провести відповідні коригування земельного податку та скасувати його нарахування.

Листом від 28.07.2020 № 24825/Л/10-36-33-01 позивач повідомив, що пільгу зі сплати земельного податку з фізичних осіб відповідачу за первісним позовом надано з 01.05.2020 року, з приводу чого ОСОБА_1 звернулася до Державної податкової служби України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 10.03.2020 № 0-1016, яким нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2019 рік в розмірі 47 217,05 грн.; податкове повідомлення-рішення від 25.10.2019 №0-1016, яким нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016, 2017, 2018 роки в розмірі 142 481,87 грн.

За результатами розгляду скарги від 23.11.2020 № 5146/Л/99-00-06-02-04-09 Державна податкова служба України погодилася, що «враховуючи вимоги пп. «л» пп.266.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України сім`я відповідача за первісним позовом відноситься до багатодітної, а тому вищезазначений будинок не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що стало підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 10.03.2020 №0-1016, яким нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік в розмірі 47 217,05 грн. Проте в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2019 №0-1016, яким нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016, 2017, 2018 роки в розмірі 142 481,87 грн. скаргу залишено без розгляду.

ОСОБА_1 наполягає, що нею сплачено земельний податок, нарахований позивачем згідно податкового повідомлення-рішення від 29.10.2019 №-1016 в сумі 5 361,43 грн. та згідно податкового повідомлення-рішення від 15.07.2020 №-1016, що підтверджується квитанцію про сплату земельного податку в розмірі 6 000,00 грн. від 16.11.2020.

Проте, ГУ ДПС у Київській області вважає, що борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 5 361,43 грн. не сплачений ОСОБА_1 , а кошти у сумі 6 000,00 грн. сплачені на інший рахунок по сплаті земельного податку з фізичних осіб. Таким чином податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 5 361,43 грн. залишається не сплаченим. Окрім того зазначає, що статус багатодітної родини відповідача підтверджується відповідним посвідченням від 23.04.2020, тому звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відбулося з моменту отримання посвідчення, що підтверджує статус багатодітної родини, а саме: з 23.04.2020.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області (форма «Ф») № 0-1016 від 25.10.2019.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати його та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги до ОСОБА_1 , а у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що податкове повідомлення-рішення щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 25.10.2019 №0-1016 за об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1064,8 кв.м., в загальній сумі 142 480,87 у тому числі за 2016 рік в сумі 47009,42 грн, за 2017 рік в сумі 50 651,20 грн, за 2018 рік в сумі 44821,25 грн надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення через відділення ПАТ «Укрпошта» 28.10.2019, проте повернуто 03.12.2019 неврученим (адресат за межами обслуговування).

Окрім іншого, апелянт зазначає, що статус багатодітної сім`ї набуто ОСОБА_1 починаючи з квітня 2020 року, тому пільги з оподаткування застосовуються до неї з цього періоду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Київській області, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 15 січня 2021 року.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, зазначила, що судом першої інстанції повно та всебічно розглянуто справу з урахуванням наявних матеріалів та доказів, ухвалено законне та обґрунтоване рішення по суті її позовних вимог та на законних підставах відмовлено у задоволенні позову податкового органу. Підтримала позицію, наведену під час розгляду справи в суді першої інстанції, у задоволенні апеляційної скарги просить відмовити.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Беручи до уваги те, що судом першої інстанції справу розглянуто в порядку письмового провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для здійснення розгляду справи за участі сторін.

Перевіривши повноту встановлення Київським окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована з 11.03.2014 за адресою: АДРЕСА_1 , є платником місцевих податків і знаходиться за основним місцем обліку у ГУ ДПС у Київській області.

Відповідно до інформаційних баз даних ГУ ДПС у Київській області за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 147 843,30 грн., а саме:

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - 142 481,87 грн.

- по земельному податку з фізичних осіб - 5 361,43 грн.

З розрахунку податкового боргу вбачається, що підставою виникнення податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 142 481,87 грн. є податкове повідомлення-рішення (форми Ф) № 0-1016 від 25.10.2019.

Згідно з розрахунком податкового боргу підставою виникнення податкового боргу з земельного податку з фізичних осіб в розмірі 5 361,43 грн. є податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») № -1016 від 29.10.2019 (за 2017, 2018, 2019 роки).

ОСОБА_1 зверталася до ДФС України зі скаргою від 31.08.2020 №31/08 на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області № 0-1016 від 25.10.2019, яким їй визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичним особами, що є власниками об`єктів житлової нерухомості, в загальній сумі 142 481,87 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 47 009,42 грн., за 2017 рік в сумі 50 651,20 грн. та за 2018 рік в сумі 44 821,25 грн. та на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області № 0-1016 від 10.03.2020, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичним особами, що є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік в загальній сумі 47 217,05 грн.

Рішенням від 23.11.2020 №5146/Л/99-00-06-02-04-09 Державної податкової служби України про результати розгляду скарги фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 від 31.08.2020 №31/08 скасовано ППР ГУ ДПС у Київській області від 10.03.2020 №0-1016, від 25.10.2019 №0-1016, скаргу ОСОБА_1 в зазначеній частині задоволено; залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1 від 31.08.2020 №31/08, яка надійшла з ДФС листом від 07.09.2020 №4084/5/99-99-09-02-16 на ППР ГУ ДПС у Київській області від 10.03.2020 №0-1016, від 25.10.2019 №0-1016.

Листом ДПС України від 15.02.2021 №691/Л/99-00-06-01-04-09 викладено в новій редакції резолютивну частину рішення ДПС України від 23.11.2020 №5146/Л/99-00-06-02-04-09 про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 31.08.2020 №31/08, скасовано ППР ГУ ДПС у Київській області від 10.03.2020 №0-1016, а скаргу ОСОБА_1 в зазначеній частині задоволено; залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1 від 31.08.2020 №31/08 в частині оскарження ППР ГУ ДПС у Київській області від 25.10.2019 №0-1016.

Податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») № -1016 від 29.10.2019 про визначення суми податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб в загальній сумі 5 361,437 грн в порядку адміністративного оскарження не оскаржувалося.

Такі обставини стали передумовою звернення сторін до суду з адміністративними позовами.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 55.1 статті 55 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Положенням пункту 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 ПК України).

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Виходячи з матеріалів справи, ГУ ДПС у Київській області направлено податкову вимогу ОСОБА_1 від 17.02.2020 №9753-55 на загальну суму 144 249,20 грн., та отримано ОСОБА_1 07.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Раніше, 25 жовтня 2019 року ГУ ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення (форми Ф) № 0-1016, яким повідомлено ОСОБА_1 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичним особами, що є власниками об`єктів житлової нерухомості, в загальній сумі 142 481,87 грн, в тому числі за 2016 рік в сумі 47 009,42 грн, за 2017 рік в сумі 50 651,20 грн та за 2018 рік в сумі 44 821,25 грн (т.1, а.с.9).

Податкове повідомлення-рішення від 25.10.2019 № 0-1016 направлено за адресою реєстрації ОСОБА_1 , проте повернуто за зворотною адресою Обухівському відділенню ГУ ДФС у Київській області 03.12.2019 із зазначенням у довідці оператора поштового зв`язку «адресат за межами обслуговування», що підтверджується копією повернутого рекомендованого поштового відправлення із штрихкодовим ідентифікатором 864.

Об`єктом оподаткування згідно податкового повідомлення-рішення від 25.10.2019 №0-1016 є об`єкт житлової нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1064,8 кв.м.

Вказаний об`єкт нерухомого майна не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у зв`язку з наявністю у сім`ї ОСОБА_1 статусу багатодітної, що звільняє останню від сплати податку.

Поняття багатодітна сім`я наведено в Законі України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-III, відповідно до статті 1 якого багатодітна сім`я - сім`я, в якій подружжя (чоловік та жінка) перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей, у тому числі кожного з подружжя, або один батько (одна мати), який (яка) проживає разом з трьома і більше дітьми та самостійно їх виховує. До складу багатодітної сім`ї включаються також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , 1967 року народження, що підтверджується відомостями про сімейний стан з паспорту громадянина України (т.1 а.с.128).

У даному шлюбі народилося шестеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується наявними у матеріалах справи свідоцтвами про народження дітей (т.1, а.с.54-59).

Отже, відповідачка за первісним позовом у зареєстрованому шлюбі виховує шістьох дітей.

Враховуючи вимоги п. «л» пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України сім`я відноситься до багатодітної, а тому будинок, щодо якого йдеться у справі, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016, 2017, 2018 роки.

Таких самих висновків дійшла Державна податкова служба України у своєму рішенні від 23.11.2020 №5146/Л/99-00-06-02-04-09 про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 31.08.2020 №31/08 на податкове повідомлення-рішення від 10.03.2020 №0-1016, яким нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на той самий об`єкт житлової нерухомості за 2019 рік.

Суд першої інстанції на думку колегії суддів апеляційного суду дійшов правильного висновку щодо зв`язку обставин звільнення від сплати даного податку із моментом отримання відповідного документа, який підтверджує статус багатодітної родини, а саме: посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.04.2020. Звільнення від оподаткування в даному випадку пов`язано не з фактом отримання чи наявності відповідного посвідчення про статус багатодітної родини, а насамперед із перебуванням у багатодітній сім`ї на вихованні п`ятьох та більше дітей впродовж відповідного податкового періоду.

Також, 29 жовтня 2019 року Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення (форми Ф) № -1016, яким повідомлено про визначення суми податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб в загальній сумі 5 361,437 грн, в тому числі за 2017 рік в сумі 59,45 грн, за 2018 рік в сумі 3 534,65 грн та за 2019 рік в сумі 1 767,33 грн (т.1, а.с.14).

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням із штрихкодовим ідентифікатором 070, та повернуто за зворотною адресою ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області 03.12.2019 із зазначенням у довідці оператора поштового зв`язку «адресат за межами обслуговування», що підтверджується копією повернутого рекомендованого поштового відправлення із штрихкодовим ідентифікатором 070.

Частина друга статті 120 ЗК України визначає, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, платником земельного податку є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування), відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (нежитлового приміщення), обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справа №826/8675/17 (№ К/9901/2205/18).

Отже, фізична особа - власник будівлі/споруди є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно та зобов`язаний сплачувати до бюджету податок за площі під такими будівлями/спорудами.

ОСОБА_1 не має заперечень щодо необхідності сплати податкового боргу із земельного податку з фізичних осіб в загальній сумі 5 361,437 грн., що виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 29.10.2019 № -1016, тому сплатила 6000,00 грн. в рахунок погашення податкового боргу, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 16.11.2020.

Одержувачем згідно даної квитанції є Управління Казначейства в Радивилівському районі /отг с.Козин/18010700, .

Водночас, ГУ ДПС у Київській області стверджує, що борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 5 361,43 грн не сплачений ОСОБА_1 , а кошти у сумі 6 000,00 грн. зараховані на інший рахунок по сплаті земельного податку з фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа ГУ ДПС у Київській області від 28.05.2021 №22180/6/10-36-12-05 кошти згідно квитанції від 16.11.2020 на суму 6 000,00 грн. сплачено на рахунок по земельному податку з фізичних осіб, відкритий в УДКСУ у Радивилівському районі Рівненської області. Згідно наявної інформації в ІТС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 по земельному податку з фізичних осіб (КБК 18010700 по Козинській селищній ТГ) 14.04.2021 відображено перекид коштів згідно висновку від 08.04.2021 №0055791ЕV715.

Отже вказаним листом ГУ ДПС у Київській області від 28.05.2021 №22180/6/10-36-12-05 підтверджується перерахування помилково сплачених коштів на інший рахунок із земельного податку, на рахунок для зарахування коштів від сплати земельного податку на території Козинської ОТГ, що свідчить про сплату ОСОБА_1 визначених їй податковим повідомленням-рішенням від 29.10.2019 № -1016 податкових зобов`язань.

Враховуючи сплачу відповідачем податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб в сумі 6 000,00 грн., що перевищує суму податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 29.10.2019 № -1016, підстави для стягнення податкового боргу із земельного податку з фізичних осіб в сумі 5 361,43 грн відсутні.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі №320/11392/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко