Справа № 600/5381/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 лютого 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/5381/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Миронець Н.Я., представників позивача Поляк М.В. та Поляка П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та зміну наказу, стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та зміну наказу, стягнення коштів.

Згідно прийнятої судом до розгляду позовної заяви у новій редакції від 17 грудня 2021 року, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №356 від 31 грудня 2019 року про визнання старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону таким, що 30 грудня 2019 року самовільно залишив військову частину, та його зняття з 30 грудня 2019 року з усіх видів забезпечення;

- визнати протиправним та змінити наказ №83 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 23 березня 2020 року про визнання таким, що 23 березня 2020 року посаду та справи здав, виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлення до зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 у частині дати звільнення;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 58615,02 грн, компенсацію за 11 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки у розмірі 7083,70 грн, середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн.

18 січня 2022 року у даній справі судом проведено судове засідання.

Зокрема, ухвалою суду від 18 січня 2022 року задоволено клопотання відповідача про залишення позову без руху. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та зміну наказу, стягнення коштів залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання до суду документа про сплату судового збору.

Крім цього, ухвалою суду від 18 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 березня 2020 року №83 та в частині стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у вказаній вище частині протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

У зв`язку з цим вирішено відкласти розгляд справи та призначено судове засідання у ній на 02 лютого 2022 року о 12 год. 00 хв.

27 січня 2022 року до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому заявник просив суд поновити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання документу про сплату судового збору. Долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору.

28 січня 2022 року до суду від представника позивача надійшла заява, у якій заявник просить суд поновити строк для подання заяви на виконання ухвали суду від 18 січня 2022 року. Прийняти до розгляду заяву на виконання ухвали суду від 18 січня 2022 року.

В призначене судом на 02 лютого 2022 року судове засідання прибули представники позивача. Натомість відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

02 лютого 2022 року від нього надійшла заява про перенесення судового засідання на іншу дату та прийняття рішення щодо проведення наступного судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, у задоволенні указаної заяви відповідача відмовлено у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Крім цього, ухвалою суду від 02 лютого 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, залишено без розгляду вимоги клопотання та заяви представника позивача про поновлення процесуального строку у зв`язку із відкликанням цих вимог представниками позивача у судовому засіданні.

Водночас судом прийнято до розгляду документи, надані на виконання ухвал суду про залишення позову без руху.

Так, з наявних у справі матеріалів вбачається виконання позивачем вимог ухвали суду від 18 січня 2022 року про залишення позову без руху з підстав не сплати судового збору у розмірі 2724,00 грн, оскільки заявником надано квитанцію про сплату судового збору від 27 січня 2022 року у розмірі, вказаному в ухвалі суду.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що позивачем у встановлений судом строк не усунено недоліки позовної заяви, про які вказано в ухвалі суду від 18 січня 2022 року, в частині оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 березня 2020 року №83 та в частині стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн.

Так, позивачем не було подано заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску щодо указаних позовних вимог.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки після відкриття провадження у цій справі судом встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з цим позовом в частині позовних вимог щодо оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 березня 2020 року №83 та щодо стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн, і позивачем не заявлено про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, то наявні правові підстави для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 березня 2020 року №83 та в частині стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн.

Щодо поданої заяви від 28 січня 2022 року, то суд звертає увагу на те, що у ній взагалі не викладено підстав пропуску строку звернення до суду із позовними вимогами відносно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 березня 2020 року №83.

Не було наведено таких представниками позивача і в судовому засіданні 02 лютого 2022 року.

Стосовно позиції позивача, викладеної у заяві від 28 січня 2022 року та підтриманої його представниками у судовому засіданні 02 лютого 2022 року, про не пропущення строку звернення до суду із позовною вимогою про стягнення з відповідача середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн, то така є безпідставною, про що уже детально зазначалось судом в ухвалі від 18 січня 2022 року.

Разом з цим суд вважає за доцільне наголосити, що перебіг строку звернення до адміністративного суду з позовом у названій вище частині почався з 25 квітня 2020 року - наступного дня після фактичного розрахунку відповідача з позивачем, про що вказувалось самим заявником у позовній заяві. Саме вказаний період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року самостійно визначено позивачем як період затримки розрахунку при звільненні, за який, на його думку, відповідач повинен сплатити середнє грошове забезпечення у розмірі 12879,44 грн. При цьому, як свідчить зміст позову та матеріалів справи, спірна компенсація за 11 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки у розмірі 7083,70 грн, про яку вказано у заяві від 28 січня 2022 року, не пов`язується із заявленою вище позовною вимогою про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн. Тому, твердження про не пропущення строку звернення до суду з указаною вимогою є помилковими.

Водночас суд вважає слушною думку представника позивача, викладену у заяві від 28 січня 2022 року, про те, що оскільки з позивачем не було проведено повний розрахунок при звільненні враховуючи спірну компенсацію за 11 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки у розмірі 7083,70 грн, то, у разі її виплати позивачу, в тому числі і на виконання рішення суду, він не позбавлений буде права звернутися до суду з позовом про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня, коли йому мав бути проведений остаточний розрахунок при звільненні, до дня, коли з позивачем буде проведений остаточний розрахунок із урахуванням компенсації за 11 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки у розмірі 7083,70 грн.

Враховуючи все вищевикладене, судом розглядатимуться заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №356 від 31 грудня 2019 року про визнання старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону таким, що 30 грудня 2019 року самовільно залишив військову частину, та його зняття з 30 грудня 2019 року з усіх видів забезпечення; 2) стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення у розмірі 58615,02 грн та компенсації за 11 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки у розмірі 7083,70 грн.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 березня 2020 року №83 та в частині стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Повний текст ухвали складено 03 лютого 2022 року.

Суддя О.П. Лелюк