Справа № 620/18661/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року Чернігів Справа № 620/18661/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Плигун А.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Целіщева А.О., третьої особи Черняк М.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 19.11.2021 ВП № 67405676, винесену державним виконавцем Новгород-Сіверського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіщевим Андрієм Олександровичем.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки позивач забезпечує добровільне виконання рішення суду та не створює перешкод для спілкування батька з сином.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Вказує, що оскільки рішення суду не було виконано до відкриття виконавчого провадження, дії державного виконавця щодо винесення постанови від 19.11.2021 ВП № 67405676 про стягнення виконавчого збору є правомірними.

Вислухавши пояснення учасників прави, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

02.11.2021 до Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернувся ОСОБА_2 із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 739/1230/21, виданим 26.10.2021 Новгород-Сіверським районним суд Чернігівської області, про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначення наступного порядку участі ОСОБА_2 у вихованні сина: побачення кожної суботи (в неможливості в суботу - в неділю) за попереднім повідомленням матері, з 12.00 год. до 18.00 год. без присутності матері з можливістю відвідування місця проживання батька; проведення спільного відпочинку разом з сином протягом 20 днів в серпні кожного року (за домовленістю з матір`ю - в іншій літні місяці); відвідування сина за місцем його проживання в святкові дні та день його народження з 12.00 год. по 14.00 год., або в інші часи за попередньою домовленістю з матір`ю.

Державним виконавцем Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіщевим А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2021 № 67405676, з виконання виконавчого листа № 2/739/458/21 (739/1230/21), виданого 26.10.2021 Новгород-Сіверським районним суд Чернігівської області, у якій зазначено про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також 19.11.2021 державним виконавцем Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіщевим А.О. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12000,00 грн.

На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню судом, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

За частиною першою статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, частинами першою та третьою статті 27 Закону встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта статті 27 Закону).

Згідно частини п`ятої статті 27 Закону виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Частиною дев`ятою статті 27 Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивач стверджує, що оскільки в межах виконавчого провадження № 67405676 будь-яких перешкод з виконання рішення суду не було, тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору, а отже державним виконавцем передчасно винесено оскаржувану постанову.

Разом з тим, аналізуючи положення статей 26, 27 Закону суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання та є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Крім того, стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 20.02.2019 у справі № 712/5014/17 та від 15.07.2019 у справі № 805/1174/17-а.

Посилання позивача на те, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є вчинення державним виконавцем дій направлених на примусове виконання рішення, судом не приймаються до уваги, оскільки виходячи із вищенаведених положень діючого законодавства, стягнення з боржника виконавчого збору пов`язане з початком примусового виконання за виконавчим документом і не залежить від вчинених виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами частини першої статті 64-1 Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем (частини друга статті 64-1 Закону).

Частиною п`ятою статті 64-1 Закону передбачено, що у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За встановленими обставинами, в ході здійснення виконавчого провадження № 67405676 державним виконавцем складені акти від 13.11.2021, 27.11.2021, 19.12.2021, якими встановлено, що за адресою мешкання боржника, ОСОБА_1 не перешкоджає ОСОБА_2 у спілкуванні з сином, однак побачення не відбулися.

Тобто, державним виконавцем вчинялися дії спрямовані на належне виконання рішення про встановлення побачення з дитиною.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно винесено постанову від 19.11.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 67405676, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Свободи, 12, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 07.02.2022.

Суддя В.О. Непочатих