Справа № 560/9170/21
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9170/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

03 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Залімського І. Г. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просив визнати відмову головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправною та зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 за 1982-1983 роки до пільгового стажу машиніста-тракториста.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 23 березня 2021 року щодо підтвердження періоду роботи трактористом-машиністом у 1982-1983 роках на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 від 23 березня 2021 року щодо підтвердження періоду роботи трактористом-машиністом у 1982-1983 роках на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, з врахуванням висновків суду викладених у даному рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.10.2018 у справі № 677/535/16-а, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати період роботи ОСОБА_1 трактористом з 25.12.1985 по 03.09.2005 у товаристві з додатковою відповідальністю "Агрохім", до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2015 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На виконання рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.10.2018, яке набрало законної сили згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 12.04.2019 зараховано період роботи ОСОБА_1 трактористом з 25.12.1985 по 03.09.2005 у товаристві з додатковою відповідальністю "Агрохім", до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 22.09.2015 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.09.2015 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахування рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.10.2018, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням від 12 квітня 2019 року №13 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (19 років 8 місяців 10 днів з необхідних 20 років).

23.03.2021 позивач звернувся до головного управління із заявою щодо підтвердження періоду роботи трактористом-машиністом у 1982-1983 роках на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Згідно трудової книжки колгоспника позивач 1982-1983 роках працював трактористом в колгоспі ім. Кірова, згодом КСП "Урожай", сільськогосподарський кооператив "Урожай", який згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 2004 року знаходиться у стані припинення за рішенням засновників.

Оскільки сільськогосподарський кооператив "Урожай" (правонаступник колгоспу ім. Кірова) згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є діючим підприємством, тому на переконання відповідача період роботи в колгоспі ім. Кірова не може бути предметом розгляду Комісії.

Як стверджує відповідач, для підтвердження пільгового стажу роботи трактористом-машиністом у 1982-1983 роках позивачу необхідно надати довідку, уточнюючу пільговий характер роботи, видану сільськогосподарським кооперативом "Урожай".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року 1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Статтею 8 Закону 1058-IV, передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 24 Закону 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 515/1967/16-а.

Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації та первинних документів про роботу на посаді тракториста, відомостей про нарахування заробітної плати, тощо необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 та від 25 квітня 2019 року у справі № 593/283/17.

До того ж, суд звертає увагу відповідача на те, що згідно з частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію надає роз`яснення з питань призначення та виплати пенсії, за потреби видає бланки документів, допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії, об`єктивно розглядає всі подані документи.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, при розгляді аналогічного спору, зазначено "на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав почивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 683/977/17, та від 08 травня 2018 року у справі № 672/455/17.

Як встановлено судом, згідно записів трудової книжки колгоспника позивач 1982-1983 роках працював трактористом в колгоспі ім. Кірова, згодом КСП "Урожай", сільськогосподарський кооператив "Урожай"

Окрім записів в трудовій книжці робота ОСОБА_1 трактористом підтверджується Архівною довідкою від 20 серпня 2019 року №03-01/699.

Таким чином відповідачем протиправно відмовлено позивачу у розгляді питання щодо підтвердження періоду роботи трактористом-машиністом у 1982-1983 роках на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі "Moskal v. Poland"). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Lelas v. Croatia"). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Pincova and Pine v. the Czech Republic", "Gashi v. Croatia", "Trgo v. Croatia").

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Залімський І. Г. Ватаманюк Р.В.