Справа № 580/10679/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року справа № 580/10679/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Овсієнко Г.О., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного провадження адміністративну справу № 580/10679/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Шрамківської сільської ради (вул. Незалежності, 16, с. Шрамківка, Золотоніський район, Черкаська область,19812, )

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, постановив рішення.

10.12.2021 вх. 49898/21 представник позивача ОСОБА_1 (адвокат Шипіцин О.В. ордер серії АН №105332, виданий 06.12.2021 адвокатським бюро Олександра Шипіцина), звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шрамківської сільської ради, просить:

- визнати протиправною відмову Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області викладену у рішенні від 23.09.2021 № 12-47/VІІІ стосовно надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель запасу у межах населеного пункту, що знаходиться на території Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності, кадастровий номер земельних ділянок на частину яких подано клопотання про відведення :03:001:0827;

- зобов`язати Шрамківську сільську раду Золотоніського району Черкаської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель запасу у межах Бирлівської сільської ради та земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту, на території Шрамківської сільської громади Драбівського району Черкаської області;

- зобов`язати Шрамківську сільську раду Золотоніського району Черкаської області подати протягом десяти днів з дня виконання рішення суду у даній справі звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду в частині розгляду клопотання ОСОБА_1 від 21.12.2020 про надання дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 гектари за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту, що знаходиться на території Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності та повідомити про своє рішення позивача;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 12.12.2021 ЄДРСР 101813482 відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін. Вища рада правосуддя 04.09.2021 опублікувала на офіційному сайті оголошення про створення та забезпечення функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку та одночасно повідомила, що з початком їх функціонування зазнає змін порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені, зокрема, пп.пп. 15.1, 15.5, 15.7, 15.15, 15.17 пп. 15 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Позивач, відповідач, представники сторін-адвокати у засідання не з`являлись. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви, розгляд справи здійснити за його відсутності.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що 22.12.2020 (у додатку до позову є лише клопотання від 21.12.2020, що вирішено у справі №580/839/21) позивач звернувся до відповідача, оскаржує відмову у рішенні від 23.09.2021 № 12-47/VІІІ, мотивує листом від 03.11.2021 №16037/20.2-36 Драбівськового відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), яким отримав копію рішення від 23.09.2021 № 12-47/VІІІ щодо сформованої ділянки :03:001:0827. Позивач не звертався до відповідача з проханням надати дозвіл на розробку проєкта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 гектари за рахунок вже сформованих земельних ділянок. Погодження та затвердження змін до документації із землеустрою здійснюється у порядку, передбаченому для погодження та затвердження документації із землеустрою. Право замовити поділ та об`єднання земельної ділянки на час подання позивачем клопотання мав лише власник земельної ділянки або користувач. До позову надана засвідчена адвокатом частина заяви від 19.12.2020 компетентним органам від ОСОБА_2 орендаря земельної ділянки :03:001:0827 без доказів направлення та/або вручення відповідачеві. Рішення від 23.09.2021 №12-47/VІІІ Шрамківської сільської ради прийняте на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі №580/839/21.

Відповідач надав 20.01.22 вх.3054/22 відзив на позов (отриманий позивачем 19.01.2022 ідентифікатор 044). Відповідач на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі №580/839/21 повторно розглянув клопотання позивача від 21.12.2020 і правомірно відмовив на підставі ч.7 ст.118 ЗК України. Позивач звертався про надання дозволу на розробку проєкта землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не з технічною документацією щодо поділу. Відповідач не мав повноважень надати дозвіл на розробку проєкта з відведення сформованої земельної ділянки щодо розташування, яке не відповідає вимогам ч.6 ст.79-1 ЗК України, ст.50 Закону України «Про землеустрій». У клопотанні від 21.12.2020 йдеться про дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що на думку позивача, передбачає самостійне рішення відповідача визначити у рішенні вид технічної документації, що є помилковим. Термін «проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки» є різновидом документації із землеустрою і охоплюється даним поняттям, що є загальним для видів документації із землеустрою.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Кодексом № 2768, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Статтею 121 Кодексу № 2768 встановлено, що кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності. Згідно статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частин 2, 3 статті 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, що б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Статтею 121 Кодексу № 2768 встановлено, що кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Конституційний Суд у рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

У постанові від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків одна до одної.

Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). На переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, що завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), не розкриття необхідної контрагенту інформації тощо. Обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони.

Необхідною умовою зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу місцевого самоврядування зобов`язання судом внести певні зміни до рішення міської ради за відсутності відповідного волевиявлення органу є порушенням його виключної, передбаченої Конституцією України, компетенції на здійснення права власності від імені Українського народу та управління землями, яке належить захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 712/10864/16-а).

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Кодексу № 2768. Відповідно до частини 6 статті 118 Кодексу № 2768 громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з частиною 7 статті 118 Кодексу № 2768 відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Кодексом № 2768 визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118, 123 Кодексу № 2768. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 (ЄДРСР 72532460) та від 17.02.2021 у справі 820/5218/17 (ЄДРСР 94938322). Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідач і суд у своїй діяльності мають врахувати практику Верховного Суду.

У постанові від 02.06.2021 у справі № 700/316/20-ц Верховний Суд фактично визнав, що надання дозволів на виготовлення проєкту землеустрою на одну і ту ж ділянку декільком особам цілком правомірне. А у разі спору захищатиметься право тієї особи, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка. Якщо ж ділянка вже була раніше сформована, то захисту підлягатиме право особи, яка раніше звернулась до органу розпорядження землею із проханням затвердити належним чином розроблену та погоджену документацію із землеустрою.

Отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі № 815/5987/14 (ЄДРСР 63749413) та Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 (ЄДРСР 72532460).

У постановах від 11.11.2020 у справі № 570/4524/17, від 18.11.2020 у справі № 750/2950/18 Верховний Суд визнав неправомірним видання дозволу на розробку документації із землеустрою особі, що звернулась пізніше, зважаючи на законні очікування набуття земельної ділянки у власність особою, яка подала відповідну заяву раніше. У постанові від 09.12.2020 у справі № 617/763/16-ц Верховний Суд констатував, що ухвалюючи рішення, апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, не перевірив доводів позивача, не надав оцінки поведінці органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, з урахуванням обставин цієї справи; . . . а тому дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки надання дозволу територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на розробку проєкту землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким, що суперечить вимогам землеустрою, та сприяє позбавлення одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки.

У постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 700/316/20-ц суд установив, що звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (ст. 121 Земельного кодексу України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди. Згідно із фактичними обставинами справи № 700/316/20-ц на час звернення сторін за наданням дозволів спірна земельна ділянка перебувала у державній власності (землі резервного фонду) та вже була сформована, їй було присвоєно кадастровий номер. У справі реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, чи погодження проєкту у порядку ст. 1861 Земельного кодексу України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування із проханням затвердити погоджений проєкт землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі.

Судом встановлено, що Шрамківська сільська рада має код в , у назві немає Золотоніського району Черкаської області (https://shramkivska-gromada.gov.ua/feedback/). Шрамківська сільська рада представляє Шрамківську сільську територіальну громаду (у складі є населений пункт село Бирлівка Бирлівська сільська рада (код в ЄДР 34238334) припинена). Територія територіальної громади згідно з адміністративно-територіальним устроєм України входить до складу Золотоніського району Черкаської області відповідно до п.1 статті 1.2.1 глави 1.2 оприлюденого на офіційному сайті Статуту, затвердженому 23.02.2021 рішенням №5-4 /VIII Шрамківської сільської ради (https://rada.info/upload/users_files/34238355/e71322a2c9628bcb3d0d230aca7c1385.pdf).

Представник позивача адвокат О.В.Шипіцин у позові одночасно визначив: Шрамківська сільська рада Драбівського району Черкаської області, вимоги сформував до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області щодо надання дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 гектари за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту, що знаходиться на території Бирлівської сільської ради (яка припинена) Драбівського району Черкаської області, проте просить зобов`язати Шрамківську сільську раду Золотоніського району Черкаської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель запасу у межах Бирлівської сільської ради та земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту (не зазначив такий населений пункт), на території Шрамківської сільської громади Драбівського району Черкаської області.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У позові адвокат повідомив про розгляд апеляції «Шостим апеляційним судом», проте не зазначив номер справи, однак відомо, що у структурі адміністративних судів є Шостий апеляційний адміністративний суд.

Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права (свободи, інтересу) і є результатом діяльності щодо їх захисту.

Обираючи спосіб захисту прав позивача, адвокат щодо протиправної відмови у рішенні від 23.09.2021 № 12-47/VІІІ не формує вимогу про скасування акта відповідно до п.2 ч. 1 статті 5 КАС України та/або іншого способу захисту.

За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних (висновує Верховний Суд у справі № 2340/2819/18). Верховний Суд у справі № 909/243/18 ЄДРСР 99647863 наголошує на відмінностях між цими поняттями «предмет спору» та «предмет позову»: предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18, від 01.08.2019 у справі № 916/1743/18.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 233/2021/19 конкретизувала власні правові висновки та правові висновки Верховного Суду щодо критеріїв встановлення подібності правовідносин, визначивши, що на предмет подібності варто оцінювати саме ті правовідносини, що є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом. Відмінність у предметах і підставах позовів означає, що спірні правовідносини не є тотожними. Однак це не спростовує їх змістовну подібність, зумовлену, зокрема, подібним матеріально-правовим регулюванням прав і обов`язків учасників спірних правовідносин.

Преюдиціальні факти це факти, встановлені рішеннями суду, що набули законної сили, і не належать повторному доказуванню.

Із загальновідомої інформації судом встановлено, що у справі № 580/689/19 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії: визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області викладену в листі від 30.11.2018 №4464/0/95-18, у наданні позивачу дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Демкивської сільської ради, Драбівського району, Черкаської області із земель державної власності; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надати позивачу дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Демкивської сільської ради, Драбівського району, Черкаської області із земель державної власності - відмовлено повністю. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 01.10.19 залишено без задоволення, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 без змін.

У справі № 580/839/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 суд задовольнив, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 скасував: визнав протиправною бездіяльність Шрамківської сільської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 21.12.2020 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту на території Брилівської сільської ради із земель комунальної власності. Зобов`язав Шрамківську сільську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 21.12.2020 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту на території Брилівської сільської ради із земель комунальної власності протягом місяці з часу набрання рішенням суду законної сили та повідомити позивача про рішення. Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірні правовідносини виникли з приводу бажання позивача отримати землю площею 2,0 га зі сформованої земельної ділянки, площею 8,4026 га (кадастровий номер :03:001:0827), що перебуває в оренді, відповідно до ч.6 ст.79-1 Земельного кодексу України, її подальше формування здійснюється лише за технічною документацією, а не за проєктом землеустрою, позаяк проєкт землеустрою та проєкт технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними видами документації з землеустрою. Судом встановлено, що на виконання ч. 6 ст. 118 ЗК України позивачем подано до Шрамківської сільської ради клопотання від 21.12.2020 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту, що знаходиться на території Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, установлених чч.2 і 3 ст.134 Кодексу №2768. У ч.2 ст.16 Закону «Про оренду землі» встановлено аналогічні положення укладення договору оренди землі. Відповідно до ч.2 ст.6 Закону «Про оренду землі» у разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону. Укладення договору оренди землі за умови попереднього проведення аукціону є законним обмеженням господарської компетенції органу місцевого самоврядування.

У позові зазначено, що 22.12.2020 ОСОБА_1 направив клопотання до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель запасу у межах Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності, проте протиправною вважає відмову Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області викладену у рішенні від 23.09.2021 № 12-47/VІІІ стосовно надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель запасу у межах населеного пункту, що знаходиться на території Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності, кадастровий номер земельних ділянок на частину яких подано клопотання про відведення :03:001:0827.

Питання щодо протиправної бездіяльності Шрамківської сільської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 21.12.2020 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту на території Брилівської сільської ради із земель комунальної власності із сформованої земельної ділянки, площею 8,4026 га (кадастровий номер :03:001:0827), що перебуває в оренді, вирішено у справі № 580/839/21.

У справі за подібними обставинами № 580/5516/21 ЄДРСР 99972691, 101988855, у справі №580/838/21 (за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , далі - позивач) до Шрамківської сільської ради (вул. Незалежності, 16, с. Шрамківка, Золотоніський р-н, Черкаська обл., далі - відповідач) просив: визнати протиправною відмову відповідача, викладену у рішенні від 18.06.2021 №8-94/VIII стосовно надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту, яка знаходиться на території Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності, кадастрові номери земельних ділянок на частину яких подано клопотання про відведення :03:001:0870 та :03:001:0827), де позивач у грудні 2020 року звернувся до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області із клопотанням від 21.12.2020, в якому просив надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель запасу у межах Бирлівської сільської ради та земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту, на території Шрамківської сільської громади Драбівського району Черкаської області. Згідно інформації Державного земельного кадастру (наявна у матеріалах справи), земельна ділянка комунальної власності (за рахунок якої позивач бажає отримати 2,0 га у власність), з кадастровим №:03:001:0870, площею - 9,6 га, цільове призначення: землі запасу; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; відповідно до експлікаціях земельних угідь: пасовища. Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі №21-358а13, Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17, 05.03.2019 у справі №360/2334/17. Рішенням Шрамківської сільської ради від 18.06.2021 №8-94/VIII «Про відмову в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з земель Шрамківської сільської територіальної громади», відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок вже сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0870 та :03:001:0827, в адміністративних межах Шрамківської сільської ради, оскільки земельні ділянки :03:001:0870 та :03:001:0827 відносяться до пасовищ.

У справі № 580/840/21 ЄДРСР 99328135 встановлено, що у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не розгляду клопотання від 29.19.2020 про надання дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту, яка знаходиться на території Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності. Суд зобов`язав Шрамківську сільську раду повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 21.12.2020 про надання дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту, що знаходиться на території Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності та прийняти рішення у відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України про надання дозволу чи мотивовану відмову у його наданні.

Наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548 із змінами «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» визначено код КВЦПЗ розділ Секція A 01 Підрозділ 01.01 землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; Секція K 16 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, що не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); Секція K 18 - 18.00 землі загального користування (землі будь-якої категорії, що використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування).

Оскільки у клопотанні від 21.12.2020 позивач просив дозвіл на розробку документації щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту, на території Шрамківської сільської громади Драбівського району Черкаської області без визначення якого саме населеного пункту, проте у позові вимагав у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель запасу у межах Бирлівської сільської ради, яка припинена, то з урахуванням конкретних обставин цієї справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, подання клопотання (від 21.12.2020 до позову/у позові без доказів і обґрунтування зазначено клопотання від 22.12.2020) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

У матеріалах справи не виявлено заяви позивача до відповідача від 21.12.2020 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту на території Бирлівської сільської ради із земель комунальної власності, у клопотанні від 21.12.2020 другим додатком є копія заяви орендаря земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0827 та перший додаток до клопотання бажане розташування земельної ділянки з номером :03:001:0827, що вирішене у справі № 580/839/21.

Суд встановив, що у клопотанні від 21.12.2020 щодо земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту позивач не зазначив населений пункт (пункти)на території Шрамківської сільської територіальної громади, які визначені у Статуті (https://rada.info/upload/users_files/34238355/e71322a2c9628bcb3d0d230aca7c1385.pdf)., не надав доказів зміни цільового призначення бажаної земельної ділянки, тому суд не встановив протиправної бездіяльності відповідача у контексті спірних правовідносин за обраного способу захисту позивачем щодо позовних вимог сформованих без зазначення змісту і характеру порушеного права за наявного нереалізованого процесуального права на судовий контроль у вирішеній справі № 580/839/21 з огляду на клопотання позивача від 21.12.2020 з наданими додатками і графічним матеріалом сформованої земельної ділянки :03:001:0827 для пасовищ ( судові рішення у справі № 580/839/21 ; справі № 580/5516/21 ЄДРСР 99972691, 101988855, у справі №580/838/21 ).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду (справа №580/839/21), має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує (№ 580/5306/21 ЄДРСР 101988826).

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судовий контроль це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Неналежний спосіб захисту є самостійною підставою для відмови в позові в будьяких правовідносинах, ВП ВС у справі № 522/1528/15-ц розмежувала превентивний та ефективний способи захисту.

Виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, преюдиційних фактів, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не належить задовольняти.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, позаяк у задоволенні позову відмовлено. Позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, проте не обґрунтовує наявність таких асигнувань у визначеного адвокатом відповідача. Відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет відповідно до пунктів 2 і 3 частини другої цієї статті.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 44, 45, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 258, 383, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Шрамківська сільська рада (вул. Незалежності, 16, с. Шрамківка, Золотоніський район, Черкаська область,19812, код в )

Судове рішення складене 03.02.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА