Справа № 802/118/17-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/118/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

12 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Заквацька І.А.,

представниці позивача: Кучабської В.В.,

представника відповідача: Конякіна М.С.,

свідка: ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Чечельницьке лісове господарство" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Північного офісу Держаудитслужби до Державного підприємства "Чечельницьке лісове господарство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний природний парк "Кармелюкове поділля", про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2017 року Північний офіс Держаудитслужби звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Чечельницьке лісове господарство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний природний парк "Кармелюкове поділля", про стягнення з Державного підприємства "Чечельницьке лісове господарство" в дохід Державного бюджету коштів у сумі 1763100 (один мільйон сімсот шістдесят три тисячі сто гривень).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що відповідач є постійним лісокористувачем 16518 гектарів земель, які не вилучені у ДП "Чечельницьке лісове господарство". Відповідач також стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги звернення № 5/4-9/4715-15 Міністерства екології та природних ресурсів до Державної фінансової інспекції від 24.04.2015 року та покази представників НПП "Кармелюкове Поділля" Климковича В.Є щодо різного фінансування та розмежування функцій НПП "Кармелюкове Поділля" та ДП "Чечельницьке лісове господарство".

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив третьої особи на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представниця позивача в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Третя особа повноважних представників в судове засідання не направила, хоча повідомлялася про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання Плану контрольно-ревізійної роботи на ІІІ квартал 2015 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Чечельницьке лісове господарство" за період з 01.09.2013 року по 01.08.2015 року, за результатами якої складено акт ревізії від 13.10.2015 року №07-13/26.

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що в період з 01.09.2013 року по 01.08.2015 року ДП "Чечельницьке лісове господарство" без встановлених законодавством підстав отримало та використало за КПКВК 1901060 "Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді" бюджетні кошти в сумі 1763100,00 гривень, чим порушило вимоги Порядку №253, який не передбачає використання бюджетних коштів на витрати по охороні та забезпеченню діяльності об`єктів природно-заповідного фонду, що є збитками державного бюджету на вказану суму, про що відповідачу направлено лист-вимогу від 13.11.2015 року №02-07- 28-14/6724 щодо усунення порушень.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не усунув виявлені порушення та не забезпечив відшкодування матеріальної шкоди, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ДП "Чечельницьке лісове господарство" отримало та використало за КПКВК 1901060 "Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді" бюджетні кошти в сумі 1763100,00 гривень, чим порушило вимоги Порядку №253, який не передбачає використання бюджетних коштів на витрати по охороні та забезпеченню діяльності об`єктів природно-заповідного фонду, що є збитками державного бюджету на вказану суму.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначаються Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII (далі - Закон № 2939-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно з ч.2 ст.2 Закону № 2939-XII державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Відповідно до ст.4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться.

Ч.ч.1-3 ст.11 Закону № 2939-XII передбачено, що плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного фінансового контролю не частіше одного разу на календарний рік.

Право на проведення планової виїзної ревізії підконтрольних установ надається лише у тому разі, коли їм не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної ревізії надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Судом встановлено, що за наслідками ревізії контролюючим орган дійшов висновку про те, що в період з 01.09.2013 року по 01.08.2015 року ДП "Чечельницьке лісове господарство" без встановлених законодавством підстав отримало та використало за КПКВК 1901060 "Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді" бюджетні кошти в сумі 1763100,00 гривень, чим порушило вимоги Порядку №253, який не передбачає використання бюджетних коштів на витрати по охороні та забезпеченню діяльності об`єктів природно-заповідного фонду, що є збитками державного бюджету на вказану суму.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 253 затверджено Порядок використання коштів державного бюджету, що виділяються для здійснення заходів з ведення лісового і мисливського господарства, охорони і захисту лісів (далі - Порядок №253 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.1 Порядку №253 цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Держлісагентству за програмою "Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді" (далі - бюджетні кошти).

Головним розпорядником бюджетних коштів є Держлісагентство.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальними за виконання зазначеної програми є орган виконавчої влади з питань лісового та мисливського господарства Автономної Республіки Крим, обласні управління лісового та мисливського господарства. Одержувачами бюджетних коштів є об`єднання, підприємства та установи, які забезпечують здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою (далі - підприємства та установи).

Таким чином, Державне підприємство "Чечельницьке лісове господарство" є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, відповідальними за виконання програми "Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді".

Відповідно до п.2 Порядку №253 бюджетні кошти спрямовуються на ведення лісового і мисливського господарства, охорону і захист лісів відповідно до Державної цільової програми "Ліси України" на 2010-2015 роки", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2009 р. № 977, та переліку робіт, наведеного у додатку, з урахуванням пріоритетів, на які виділяється не менш як 70 відсотків загального обсягу коштів: лісовпорядкування та інші проектно-вишукувальні роботи; охорона лісів від пожеж; боротьба із шкідниками та хворобами лісу; лісокультурні роботи в лісовому фонді; ведення мисливського господарства; забезпечення функціонування державної лісової охорони; загальногосподарські та адміністративні витрати, пов`язані з веденням лісового і мисливського господарства; роботи, пов`язані з одержанням державних актів на право постійного користування земельними ділянками.

Перелік робіт з ведення лісового і мисливського господарства, охорони і захисту лісів, на виконання яких можуть спрямовуватися бюджетні кошти наведено у Додатку до Порядку №253.

Зокрема, до таких робіт належать охорона лісів від пожеж; охорона та ведення обліку диких тварин; забезпечення функціонування державної лісової охорони, загальногосподарські та адміністративні витрати з ведення лісового і мисливського господарства.

Отже, Порядок №253 передбачає витрати в тому числі і на забезпечення функціонування державної лісової охорони.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо правомірності використання відповідачем коштів за КПКВК 1901060, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до Указу Президента України від 16.12.2009 року № 1057/2009 створено на території Тростянецького та Чечельницького районів Вінницької області національний природний парк "Кармелюкове Поділля".

При цьому до території національного природного парку "Кармелюкове Поділля" погоджено в установленому порядку включення 20203,4 гектара земель державної власності, в тому числі 16518 гектарів земель, які вилучаються у державного підприємства "Чечельницький лісгосп" та надаються національному природному парку в постійне користування, і 3685,4 гектара земель, що включаються до його складу без вилучення згідно з додатком.

У зв`язку з цим позивач стверджує, що ДП "Чечельницьке лісове господарство" не мало право використовувати бюджетні кошти на охорону лісів, які знаходяться на території, що входить до національного природного парку.

Згідно з показаннями свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які безпосередньо проводили ревізію ДП "Чечельницьке лісове господарство" як посадові особи позивача, під час ревізії обставини щодо вилучення земель у ДП "Чечельницьке лісове господарство" встановлено на підставі Указу Президента України від 16.12.2009 року № 1057/2009.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.3 а.с.179-250, т.4 а.с.1-109) право постійного користування земельними ділянками державної власності для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, в тому числі 16518 гектарів земель національного природного парку, зареєстроване за ДП "Чечельницьке лісове господарство".

Згідно з пояснювальною запискою до звіту про виконання плану природоохоронних заходів збереження природно-заповідного фонду НПП "Кармелюкове Поділля" за 2014 рік (т.3 а.с.25-37) протягом 2014 року НПП "Кармелюкове Поділля" проводило листування з ДП "Чечельницьке лісове господарство" на предмет стану передачі земель третій особі, були надані повторні клопотання про надання письмової згоди на вилучення земельних ділянок; проведено проектні роботи на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо користування земельною ділянкою.

Разом з тим, письмових доказів вилучення 16518 гектарів земель національного природного парку у відповідача за період 2013-2015 рр. контролюючий орган не надав.

Отже, протягом 2013-2015 рр. земельні ділянки, віднесені до території НПП "Кармелюкове Поділля", перебували у постійному користуванні відповідача.

Враховуючи вищенаведене, оскільки в період з 01.09.2013 року по 01.08.2015 року право постійного користування земельними ділянками площею 16518 га належало ДП "Чечельницьке лісове господарство", колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач обґрунтовано використав бюджетні кошти на здійснення заходів, передбачених Порядком №253, на вказаній території.

В обґрунтування позовної заяви Північний офіс Держаудитслужби зазначає про те, що відповідач в період з 01.09.2013 року по 01.08.2015 року використав кошти за бюджетною програмою КПКВК 1901060 "Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді" на заробітну плату працівників державної лісової охорони, в той час як функції щодо здійснення охорони території національного природного парку передані ПП "Кармелюкове Поділля" та фінансувалися за бюджетною програмою КПКВК 2401270 "Здійснення природоохоронних заходів".

Оцінююючи доводи позивача в цій частині, колегія суддів виходить з наступного.

В судовому засіданні від 12.01.2022 свідок ОСОБА_2 повідомив про те, що під час ревізії встановлено, що ДП "Чечельницьке лісове господарство" та НПП "Кармелюкове Поділля" здійснюють ідентичні функції щодо охорони території національного природного парку, тому відповідач безпідставно отримав та використав бюджетні кошти за КПКВК 1901060 в сумі 1763100,00 грн.

Відповідно до паспортів бюджетної програми на 2013-2015 роки за КПКВК 1901060 "Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді" передбачено завдання бюджетної програми: проведення авіаційної та наземної охорони лісів від пожеж; здійснення заходів з охорони лісу від хвороб та шкідників; вирощування та створення лісових культур; здійснення біотехнічних заходів, спрямованих на підвищення продуктивності та поліпшення якості мисливських угідь, підвищення продуктивності лісу шляхом проведення рубок, пов`язаних з формуванням і оздоровлення лісів; утримання державної лісової охорони, яка забезпечує охорону лісів від пожеж, браконьєрів, шкідників і хвороб; оновлення матеріально-технічної бази лісогосподарських підприємств шляхом придбання лісогосподарської техніки та обладнання; забезпечення проведення лісовпорядкування та упорядкування площ мисливських угідь; створення захисних лісових насаджень та полезахисних лісових смуг; збереження кількості видів рослин, занесених до Червоної книги України; збереження кількості видів тварин, занесених до Червоної книги України.

Крім того, згідно з паспортами бюджетної програми на 2013-2015 роки за КПКВ 1901060 "Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді" передбачено напрями використання бюджетних коштів: здійснення заходів по забезпеченню діяльності бюджетних установ лісового та мисливського господарства, що належать до сфери управління Держлісагенства; здійснення заходів по забезпеченню діяльності бюджетних установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Держлісагенства; лісовпорядкування; проектно-вишукувальні роботи; організація та виконання рубок, пов`язаних з формуванням та оздоровленням лісів; лісокультурні роботи (відновлення лісів); наземна охорона лісів від пожеж; авіаційна охорона лісів від пожеж; здійснення заходів щодо боротьби із шкідниками та хворобами лісу; мисливське господарство (відтворення державного мисливського фонду); забезпечення функціонування державної лісової охорони, загальногосподарські та адміністративні витрати з ведення лісового і мисливського господарства; створення захисних лісових насаджень та полезахисних смуг; погашення заборгованості за бюджетними зобов`язаннями минулих років, узятими на облік органами, шо здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до паспортів бюджетних програм на 2013-2015 роки за КПКВК 2401270 "Здійснення природоохоронних заходів" встановлено, що однією із підстав для виконання бюджетної програми є Указ Президента України від 16.12.2009 року № 1057/2009 "Про створення національного природного парку "Кармелюкове Поділля".

Згідно з паспортами бюджетної програми на 2013-2015 роки за КПКВК 2401270 "Здійснення природоохоронних заходів" передбачено завдання бюджетної програми: збереження видів рослин і тварин занесених до Червоної книги; забезпечення раціонального використання і зберігання відходів виробництва і побутових відходів; збереження природно-заповідного фонду; забезпечення участі у діяльності міжнародних організацій природоохоронного спрямування (у тому числі сплата членських внесків); здійснення заходів з охорони атмосферного повітря; охорона та раціональне використання природних рослинних ресурсів та ресурсів тваринного світу; організація і здійснення заходів з екологічної освіти , підготовки кадрів, проведення екологічної експертизи, організація праці, впровадження економічного механізму забезпечення охорони навколишнього природного середовища; проведення моніторингу навколишнього природного середовища;

Відповідно до паспортів бюджетної програми на 2013-2015 роки за КПКВК 2401270 "Здійснення природоохоронних заходів" передбачено напрями використання бюджетних коштів, зокрема: заходи по збереженню природно-заповідного фонду (утримання бюджетних установ).

Таким чином, фінансування НПП " Кармелюкове Поділля" та ДП "Чечельницьке лісове господарство" на охорону та захист лісу здійснювалося різними державними органами, за різними КПКВК, які визначають різні напрями використання бюджетних коштів.

Відповідно до листа Міністерства екології та природних ресурсів України до Державної фінансової інспекції України 24.04.2015 року 5/4-9/4715 "Щодо функціонування установ природно-заповідного фонду та їх служб державної охорони", в якому зазначено про те, що працівниками служби державної охорони природи заповідного фонду України та працівниками державних підприємств лісового господарства здійснюються різні природоохоронні функції (т.3 а.с.116-117).

Згідно зі ст.ст. 60-62 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" та положеннми постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2000 №1127 "Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України" працівники служби державної охорони парку забезпечують контроль за додержанням вимог встановленого особливого режиму охорони та використання парку.

При цьому відповідно до Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 №976, працівники державних підприємств лісового господарства здійснюють державний контроль у межах території за додержанням лише вимог лісового та мисливського законодавства.

Таким чином, твердження позивача щодо здійснення однакових природоохоронних функцій у межах території установ природно-заповідного фонду працівниками НПП " Кармелюкове Поділля" та ДП "Чечельницьке лісове господарство" є необґрунтованими.

Враховуючи досліджені судом докази та встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що факт незаконного отримання та використання ДП "Чечельницьке лісове господарство" бюджетних коштів в сумі 1763100,00 грн за КПКВК 1901060 "Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді" не знайшов свого підтвердження, а отже суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державного підприємства "Чечельницьке лісове господарство" задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Північного офісу Держаудитслужби до Державного підприємства "Чечельницьке лісове господарство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний природний парк "Кармелюкове поділля", про стягнення заборгованості скасувати.

В задоволенні позову Північного офісу Держаудитслужби відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 лютого 2022 року у зв`язку з хворобою судді Капустинського М.М.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.