Справа № 200/7733/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року справа №200/7733/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Сологуб С.А., представників відповідача Молібога А.Г., Троценко В.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дружківської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 р. у справі № 200/7733/21 (головуючий І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом ОСОБА_1 до Дружківської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: міського голови м. Дружківка Донецької області Григоренка Володимира Борисовича про визнання протиправним та скасування рішення, -

У С Т А Н О В И В:

22.06.2021 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дружківської міської ради , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: міського голови м. Дружківка Донецької області Григоренка Володимира Борисовича про визнання протиправним та скасування рішення №8/2-13 від 18.12.2020 року Про умови оплати праці міського голови.

В обґрунтування позову зазначив, що спірне рішення прийнято з порушенням процедури його прийняття. Зазначив, що на другому пленарному засіданні першої сесії Дружківської міської ради міська рада розглядала проект рішення Про умови оплати праці міського голови. За результатами розгляду проект рішення не отримав необхідної кількості голосів на підтримку, отже, на його думку, згідно з Регламентом Дружківської міської ради, такий проект вважається відхиленим радою, що фіксується у протоколі пленарного засідання ради. На пленарному засіданні 16.12.2020 року було утворено постійні комісії Дружківської міської ради. Всі питання, які виносились на наступне пленарне засідання, 18 грудня, були надані до розгляду у постійних комісіях міської ради. Розпорядженням міського голови № РМГ/12/0.1/197/20 від 08.12.2020 року, розміщеним на офіційному сайті Дружківської міської ради було визначено порядок денний пленарного засідання, серед питань, включених до порядку денного, питання Про умови оплати праці міського голови не було. За пропозицією міського голови на пленарному засіданні 18.12.2020 року до порядку денного було включене питання Про умови оплати праці міського голови, яке не проходило розгляд у постійних комісіях Дружківської міської ради. Під час розгляду цього питання, Дружківський міський голова Григоренко В.Б. повідомив про відмову від голосування за це питання у зв`язку з конфліктом інтересів. Під час розгляду питання він озвучив поправку до проекту рішення, однак поправка міським головою відклонилась. Міський голова поставив проект рішення на голосування, однак він не набрав необхідної кількості голосів та міська рада повторно відхилила проект рішення. Додав, що голосування не внесено в протокол пленарного засідання. В порушення ст.34 чинного на момент пленарного засідання Регламенту Дружківської міської ради, міський голова не запитував згоди міської ради на повернення до розгляду питання, тому, на думку позивача, міська рада не мала законних підстав голосувати за нього повторно. Вважає, що міський голова порушив процедуру ухвалення рішення, визначену Регламентом ради, а також порушив права позивача, як депутата Дружківської міської ради, на розгляд питання на засіданнях постійної комісії та на внесення пропозицій та зауважень під час розгляду зазначеного питання. Крім того, вважає, що спірне рішення прийняте в умовах конфлікту інтересів, як з боку міського голови, так і окремих депутатів. Вказане і стало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 р. у справі № 200/7733/21 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Дружківської міської ради №8/2-13 від 18.12.2020 року Про умови оплати праці міського голови.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Судом допущено невідповідність висновків викладеним у рішенні суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, а саме: Конституції України, Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про статус депутатів місцевих рад», постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у зв`язку з чим існують підстави для скасування судового рішення, передбачені статтею 317 КАС України.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом Дружківської міської ради VІІІ скликання, що підтверджується посвідченням №24 від 04.12.2020 року (а.с.9).

Відповідно до постанови Дружківської міської територіально виборчої комісії Краматорського району Донецької області №52 від 17.11.2020 року зареєстровано ОСОБА_2 міським головою м. Дружківка Донецької області (а.с.46).

Розпорядженням міського голови Дружківської міської ради від 08.12.2020 року №РМГ/12/0.1/197/20 Про скликання другої сесії міської ради VІІІ скликання зобов`язано скликати сесію міської ради VІІІ скликання 18.12.2020 року о 10-00 год. в актовій залі міської ради з наступним порядком денним: 1) Про обрання секретаря Дружківської міської ради VІІІ скликання; 2) Про затвердження на посадах заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами виконавчого комітету; 3) Про утворення виконавчого комітету Дружківської міської ради VІІІ скликання затвердження його персонального складу; 4) Про затвердження на посадах старост; 5) Про затвердження Положення про постійні комісії Дружківської міської ради VІІІ скликання, 6) Про бюджет Дружківської міської територіальної громади на 2021 рік; 7) Про присвоєння рангу та підтвердження стажу служби міського голови; 8) Різне (а.с.11).

На засіданні постійної комісії міської ради з питань економічного розвитку, планування бюджету та фінансів 17.12.2020 року було розглянуто проєкт оскаржуваного рішення та було прийнято рішення про винесення проєкту оскаржуваного рішення на розгляд другого пленарного засідання Дружківської міської ради 18.12.2020 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи протоколом №1 від 17.12.2020 року (а.с.53-54).

З протоколу першого пленарного засідання другої сесії VІІІ скликання Дружківської міської ради №2 від 18.12.2020 року слідує, що був встановлений порядок денний на якому, зокрема, запропоновано вирішити питання про умови оплати праці міського голови (а.с.12-15).

Відповідно до поіменного голосування від 18.12.2020 року о 10-11 год. щодо затвердження порядку денного рішення прийнято (за 18 голосів, проти 1 голос, утрималось 3 голоси, не голосувало 13 голосів). Позивач не головував за затвердження порядку денного (а.с.49).

Відповідно до поіменного голосування від 18.12.2021 року об 11-21 год. щодо умови оплати праці міського голови рішення не прийнято (за 17 голосів, проти 5 голосів, утрималось 1голос, не голосувало 12 голосів) (а.с.16).

Відповідно до поіменного голосування від 18.12.2021 року об 11-22 год. щодо умови оплати праці міського голови рішення прийнято (за 18 голосів, проти 0 голосів, утрималось 0 голосів, не голосувало 17 голосів) (а.с.17). Позивач не голосував за затвердження рішення про умови оплати праці міського голови.

Рішенням Дружківської міської ради від 18.12.2020 року №8/2-13 Про умови оплати праці міського голови відповідно до Законів України Про службу в органах місцевого самоврядування, Про запобігання корупції, постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, керуючись ст.25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, міська рада вирішила встановити міському голові ОСОБА_2 : 1) надбавку за особливо важливої роботи у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років; 2) щомісячну премію у розмірі 100% посадового окладу, з урахуванням доплати за ранг, вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці; 3) премію до професійних та державних свят у розмірі посадового окладу у межах затвердженого фонду оплати праці; 4) допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати (а.с.10).

Вважаючи рішення Дружківської міської ради від 18.12.2020 року №8/2-13 Про умови оплати праці міського голови протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням процедури його прийняття, позивач, як депутат міської ради, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 щодо порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Приписами частини третьої статті 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У постанові Верховного Суду України від 23 травня 2017 року по справі № 800/541/16 зазначено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 10 січня 2019 року у справі №855/3/19, від 24 січня 2019 року у справі №808/5869/14, від 15 березня 2019 року у справі №815/3276/15, від 25 березня 2019 року у справі №806/5246/14, від 29 березня 2019 року у справі №826/17479/18.

При цьому таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції доходить до висновку, що позивач звертається до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав, свобод та інтересів, оскільки вважає, що оскаржуваним рішенням порушеного його права як фізичної особи та як депутата Дружківської міської ради 8 скликання, так як порушено вимоги Регламенту Дружківської міської ради 7 скликання, який затверджено рішенням Дружківської міської ради від 03.12.2015 року №7/2-4, яким в своїй роботі керувалась друга сесія 8 скликання Дружківської міської ради.

Закон України Про місцеве самоврядування в Україні №280/97-ВР (у редакції на момент спірних правовідносин, далі Закон №280/97-ВР) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування (стаття 4 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до положень ч.1 ст.12 Закону №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

В частині 3 статті 21 Закону України №2493-ІІІ Про службу в органах місцевого самоврядування (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

09.03.2006 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівника апарату органів виконавчої влади, органів прокуратур, судів та інших органів №268 (далі Постанова №268 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абз.2 п.1 Постанови №268 умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених цією постановою, і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54 і 57.

Відповідно до абз.2 п.6 Постанови №268 преміювання голів обласних, районних і районних у містах рад, їх заступників, сільських, селищних і міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

З огляду на викладені вище норми права, суд зазначає, що міський голова є головною посадовою особою територіальної громади і є так само працівником, на якого поширюються вказані нормативно-правові акти. Преміювання міського голови, встановлення йому надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється на підставі рішення міської ради.

Згідно положень частини 1 статті 46 Закону №280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Не пізніш як на другій сесії затверджується регламент роботи відповідної ради, а також положення про постійні комісії ради. Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні (частини 14,15 статті 46 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до частини 1,2 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Закон України Про статус депутатів місцевих рад №93-IV (далі Закон №93-IV, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Згідно пунктів 5,6,12 частини другої статті 19 Закон №93-IV депутат місцевої ради має право вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них; виступати з обґрунтуванням своїх пропозицій та з мотивів голосування, давати довідки.

На підставі частини першої статті 23 Закону №93-IV пропозиції і зауваження, висловлені депутатами місцевої ради на сесіях ради або передані в письмовій формі головуючому на її пленарних засіданнях, розглядаються радою або за її дорученням постійними комісіями ради чи надсилаються на розгляд підзвітним і підконтрольним органам та посадовим особам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівникам відповідних підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, які зобов`язані розглянути ці пропозиції і зауваження у строки, встановлені радою, і про результати розгляду повідомити безпосередньо депутатів місцевої ради, які внесли пропозиції чи висловили зауваження, а також відповідну раду.

Аналізуючи викладене вище, суд доходить висновку про можливість розгляду на сесіях ради зауважень та пропозицій депутатів як радою так і постійними комісіями ради.

03.12.2015 року рішенням Дружківської міської ради затверджено Регламент Дружківської міської ради 7 скликання (а.с.185-201), яким в своїй діяльності керувалась друга сесія 8 скликання Дружківської міської ради (далі - Регламент).

Частина 3 статті 1 Регламенту встановлює, що Регламент Дружківської міської ради встановлює порядок підготовки та проведення сесій міської ради, її засідань, формування виконавчих та інших органів міської ради, визначає процедуру розгляду інших питань, віднесених до її повноважень, прийняття рішень, порядок здійснення контрольних функцій міської ради та є обов`язковим для виконання всіма депутатами, міським головою та виконавчими органами міської ради.

У разі наявності розбіжностей норм Регламенту з нормами чинного законодавства України діють норми законодавства України, незалежно від внесених змін до Регламенту (частина 7 стаття 1 Регламенту).

Стаття 13 Регламенту визначає форми роботи міської ради.

Міська рада проводить свою роботу сесійно. Пленарні засідання сесій міської ради починаються з Гімну України. Сесія складається з пленарних засідань міської ради, а також засідань постійних комісій міської ради. Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів, що входять до її складу.

Згідно ч.1,2,4 статті 14 Регламенту чергові сесії міської ради скликаються міським головою в міру необхідності, але не рідше одного на квартал, як правило, кожну останню середу календарного місяця, аз питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж раз на місяць.

Сесія міської ради повинна також бути скликана міським головою за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу міської ради або за пропозицією виконавчого комітету міської ради у двотижневий строк.

Для підготовки сесії міський голова може створювати з числа депутатів робочу групу. У роботі робочої групи за її рішенням можуть брати участь спеціалісти.

Порядок денний це перелік питань, сформований міським головою в порядку, передбаченому цим Регламентом, що виноситься на розгляд сесії міської ради. Порядок денний сесії міської ради затверджується міським головою на кожній сесії міської ради. Порядок денний сесії міської ради повинен містити інформацію про назву, порядковий номер та доповідача (ст.18 Регламенту).

Головуючий на пленарному засіданні міської ради, зокрема: виносить на обговорення проекти рішень міської ради, оголошує їх повну назву, редакцію та їх ініціаторів (розробників); інформує про матеріали, що надійшли на адресу міської ради; створює рівні можливості депутатам міської ради для участі в обговоренні питань; вносить пропозиції з процедурних питань щодо ходу пленарного засідання міської ради (якщо з цих питань висувались альтернативні пропозиції, пропозиції головуючого ставляться на голосуванні першими); вживає заходів щодо дотримання порядку на пленарному засіданні міської ради; здійснює інші повноваження в межах цього регламенту та чинного законодавства України (частина 1 статті 23 Регламенту).

Стаття 19 Регламенту передбачає формування порядку денного сесії міської ради.

Так, пропозиції до порядку денного сесії міської ради вносяться письмово виконавчими органами ради (відділами, управліннями), міським головою, постійними комісіями,депутатами, виконавчим комітетом, відділами і управліннями міської ради, депутатськими групами і фракціями.

Пропозиція, як правило, вноситься не пізніше як за 25 днів до відкриття сесії у формі проектів рішень, погоджених у порядку, передбаченому цим Регламентом. Перелік пропозиції з питань порядку денного сесії міської ради, складений секретарем міської ради, разом з наданими проектами рішень подається міському голові не пізніше ніж за 20 днів до початку сесії. Міський голова визначається щодо включення наданих пропозицій до проекту порядку денного чергової сесії, і вищевказані документи з відповідною резолюцією передаються для доопрацювання секретарю міської ради.

Оформлені та розмножені відповідними структурними підрозділами виконавчими органами міської ради проекти рішень передаються у постійні комісії не пізніше ніж за 10 днів до початку сесії.

У виняткових випадках, після видання розпорядження голови міської ради про скликання сесії, додатковому включенню до порядку денного підлягають питання: - про затвердження або внесення змін до місцевого бюджету; - питання, що потребують негайного розгляду.

Зазначені питання можуть бути внесені на розгляд ради на вимогу однієї із постійних комісій, депутатських фракцій (груп), міського голови.

Згідно положень ч.1,2 ст.20 Регламенту проект порядку денного сесії міської ради вноситься міським головою на затвердження міською радою. Проект порядку денного сесії міської ради обговорюється і затверджується в цілому більшістю голосів депутатів міської ради від її загального складу.

Відповідно до статті 26 Регламенту головуючий на пленарному засіданні Ради оголошує про розгляд кожного питання порядку денного сесії міської ради.

На засіданнях міської ради ніхто не може виступати без дозволу головуючого. Головуючий надає на засіданні слово промовцям, зокрема для внесення пропозицій та обґрунтування пропозицій чи поправок (ч.4 ст.28 Регламенту).

За пропозицією головуючого визначається загальний час обговорення питання. Визначення часу на обговорення належить до категорії процедурних питань. Розгляд та обговорення питання на пленарному засіданні міської ради, як правило, включають, зокрема: внесення депутатами Ради пропозицій, які не були проголошені в ході обговорення (крім тих, що вносяться у спеціально встановленому порядку); уточнення і оголошення головуючим на пленарному засіданні ради пропозицій, які надійшли щодо обговорюваного питання і будуть ставитись на голосування; виступ депутата міської ради ініціатора внесення пропозиції (стаття 29 Регламенту).

У першу чергу на голосування ставиться проєкт рішення, пропозиції і поправки, які надійшли від депутата, постійної комісії та інших осіб, які готували проекти цих документів. У разі надходження інших (альтернативних) проектів рішень, пропозицій і поправок, вони ставляться на голосування у порядку їх надходження (ч.1 ст.32 Регламенту).

Міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. На пленарних засіданнях приймаються рішення з питань, включених до порядку денного сесії міської ради та рішення з процедурних питань (частина 1 статті 42 Регламенту).

Судом встановлено, що 18.12.2020 року до порядку денного другої сесії 8 скликання Дружківської міської ради було включено питання №14 Про умови оплати праці міського голови.

У протоколі першого пленарного засідання другої сесії 8 скликання Дружківської міської ради №2 від 18.12.2020 року зазначено про прийняття рішення №8/2-13 Про умови оплати праці міського голови (підсумки голосування: за 18, проти 0, утрималися 0, не голосували - 17) (а.с.47-48).

При розгляді даного питання на сесії позивач з місця озвучив пропозицію про доповнення проєкту оскаржуваного рішення, яку попросив зафіксувати в протоколі, а саме: Доповнити проєкт рішення наступним пунктом Перепризначення зазначених виплат встановлює міська рада щоквартально за результатами роботи міського голови.

Міський голова не прийняв пропозицію позивача про доповнення проєкту оскаржуваного рішення та запропонував проголосувати депутатам за проєкт оскаржуваного рішення, чим порушив ч.1ст.32 Регламенту.

Позивач наголосив на конфлікті інтересів між міським головою та окремими депутатами, оскільки міський голова установлює премії окремим депутатам.

При голосуванні рішення не було прийнято (за 17, проти 5, утрималось 1, не голосувало - 12).

Міський голова запропонував повторно проголосувати, оскільки депутат не проголосував.

При повторному голосуванні рішення було прийнято (за 18 голосів, проти 0, утримались 0, не голосували - 17) (а.с.20а).

Щодо доводів позивача в частині того, що при формуванні порядку денного не включається голос міського голови м. Дружківка Донецької області Григоренка В.Б., суд зазначає наступне.

Міський голова є головною посадовою особою територіальної громади.

Відповідно до положень ч. 4 ст.12 Закону №280-97/ВР сільський, селищний, міський голова не може бути депутатом будь-якої ради, суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, в тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Частина 15 ст.46 Закону №280-97/ВР встановлює, що порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (частина 2 статті 59 Закону №280-97/ВР).

Згідно частини 2 статті 20 Регламенту проєкт порядку денного сесії міської ради обговорюється та затверджується в цілому більшістю голосів депутатів міської ради від загального її складу.

Аналізуючи вказані положення, суд доходить висновку про те, що прийняття рішень Дружківською міською радою про затвердження порядку денного сесії визначається регламентом зазначеної ради. Проєкт порядку денного сесії міської ради обговорюється та затверджується в цілому більшістю голосів саме депутатів міської ради від загального складу. Якщо міський голова бере участь у пленарному засіданні ради, то при встановленні результатів голосування до загального складу міської ради включається і його голос.

У постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року по справі №363/406/15-а зазначено, що ч. 2 ст. 59 ЗУ Про місцеве самоврядування регулює саме процедуру прийняття актів органами місцевого самоврядування, а не питання, що стосуються процедури скликання та діяльності сесії ради.

Судом встановлено, що відповідно до поіменного голосування пленарного засідання 2 сесії Дружківської міської ради від 18.12.2020 року по питанню про затвердження поряду денного рішення було ухвалено більшістю від загального складу (за проголосувало 18 депутатів (у тому числі включено голос міського голови м. Дружківка Донецької області ОСОБА_2 , оскільки він брав участь у пленарному засіданні 18.12.2020 року), проти 1 депутат, утрималось 3 депутати, не проголосувало 13 депутатів.) (а.с.49).

Тобто, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що 18.12.2020 року при затвердженні порядку денного пленарного засідання другої сесії 8 скликання Дружківської міської ради правомірно було включено голос міського голови м. Дружківка Донецької області Григоренка В.Б. до результатів голосування, оскільки він брав участь у пленарному засіданні ради.

Посилання позивача на те, що до протоколу не внесено повідомлення про конфлікт інтересів є необґрунтованим, оскільки статтею 59-1 Закону №280/97-ВР (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) дані вимоги не передбачено, а стаття 35-1 Закону України Про запобігання корупції (на момент виникнення спірних правовідносин) не існувала.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.28 Закону України Про запобігання корупції (у редакції на момент спірних правовідносин) зазначено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Факту спонукання у будь-який спосіб підлеглих (депутатів міської ради) до прийняття оскаржуваного рішення всупереч закону на користь своїх приватних інтересів головою м.Дружківка Донецької області Григоренко В.Б. судом не встановлено, тому також посилання позивача на дану статтю є необґрунтованими.

Суд також зазначає, що право позивача як депутата Дружківської міської ради на розгляд проєкту оскаржуваного рішення на засіданнях постійних комісій не порушено з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 15 статті 47 Закону №280-97/ ВР перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Стаття 66 Регламенту визначає порядок створення постійних комісій міської ради.

Так, постійні комісії міської ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до відання ради, здійснення контролю за виконанням рішень міської ради, її виконавчого органу. Постійні комісії міської ради є підзвітними та відповідальними перед міською радою. Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначається даним Регламентом та Положенням про постійні комісії, що затверджується міською радою.

Персональний склад постійних комісій формується з числа депутатів. Депутат міської ради має входити до складу однієї постійної комісії (ч.1 ст.67 Регламенту).

Відповідно до частин 1,2 статті 68 Регламенту загальний склад постійної комісії міської ради складає не менше 5 осіб. Правомочний склад постійної комісії не менше половини від загального складу комісії.

Постійні комісії за дорученням міської ради або за власною ініціативою попередньо: 1) Розглядають проєкти програм соціально економічного і культурного розвитку; 2)Розглядають проєкти місцевого бюджету; 3) Розглядають звіти про виконання програм і бюджету; 4) Вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально культурного будівництва, інші питання, в тому числі проєкти рішень, які вносяться на розгляд міської ради; 5) Розробляють проєкти рішень міської ради та готують висновки з цих питань; 6) Виступають на сесіях міської ради х доповідями та співдоповідями (частина 1 статті 72 Регламенту).

В матеріалах справи наявний протокол №1 від 17.12.2020 року засідання постійної комісії міської ради з питань економічного розвитку, планування бюджету та фінансів на якому розглядалось питання щодо умов оплати праці міського голови та вирішено винести на розгляд дане питання (а.с.53-54).

До складу зазначеної комісії позивач не входить, що підтверджується рішенням Дружківської міської ради від 16.12.2020 року №8/1-2 (а.с.104).

На засіданні 17.12.2020 року постійної комісії міської ради з питань депутатської діяльності, законності та правопорядку, до складу якої позивач входить, останній був відсутній, що підтверджується протоколом №1 від 17.12.2020 року (а.с.105-107).

Суд зазначає, що позивачем не надано належного обгрунтування чому саме на засіданні постійної комісії з питань депутатської діяльності, законності та правопорядку повинно вирішуватися питання щодо оплати праці міському голові.

З вищезазначеними висновками суду цілком погоджується колегія суддів.

Своє рішення про задоволення позову суд мотивував наступним.

Суд дійшов висновку, що право позивача на розгляд його пропозиції до проекту оскаржуваного рішення радою або постійними комісіями ради, як передбачає стаття 23 Закону України Про статус депутатів місцевих рад було порушено. Суд зазначає, що одноособова відмова голови Дружківської міської ради у розгляді пропозиції позивача до проекту оскаржуваного рішення не передбачена вимогами чинного законодавства України та Регламентом Дружківської міської ради.

Крім того, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, позивач вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням процедури його прийняття, оскільки порушено статтю 34 Регламенту. Тобто, при первинному голосуванні проект рішення не отримав необхідної кількості голосів депутатів Дружківської міської ради на підтримку, тому проект оскаржуваного рішення повинен фіксуватися у протоколі 2 сесії 8 скликання Дружківської міської ради як відхилений. Також, на пленарному засіданні 18.12.2020р. сільським головою не було поставлено на голосування питання про повернення до повторного голосування по питанню №14 порядку денного, як того вимагає Регламент Дружківської міської ради, а саме ст. 34 Регламенту. Судом не прийнято посилання відповідача, що під час голосування за проект оскаржуваного рішення у депутата ОСОБА_3 не спрацювала кнопка голосування, тобто виникла технічна помилка роботи поіменного голосування Віче оскільки у протоколі першого пленарного засідання другої сесії 8 скликання Дружківської міської ради №2 від 18.12.2020 року дані відомості не зафіксовано. Надані третьою особою пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо технічної неможливості голосування не прийняті судом, оскільки дані особи не є учасниками справи та не залучались судом у якості свідків. Посилання представника відповідача з приводу того, що позивач не скористався своїм правом, яке визначено у частині 6 статті 36 Регламенту в частині не подання зауважень щодо змісту протоколу пленарного засідання не спростовує вищевикладених висновків суду. Судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні встановлено конкретний розмір надбавки за виконання особливо важливої роботи та щомісячної премії без зазначення періоду, на який встановлюється така надбавка та премія, що суперечить Положенню щодо преміювання працівників апарату Дружківської міської ради та її виконавчих органів від 18.12.2018 року №558. Крім того, з відеозапису пленарного засідання вбачається, що голова ставив на голосування спірне рішення строк дії якого 12 місяців. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що при прийнятті рішення №8/2-13 від 18.12.2020 року Про умови оплати праці міського голови порушено вимоги Регламенту Дружківської міської ради 7 скликання, який затверджено рішенням Дружківської міської ради від 03.12.2015 року №7/2-4, яким в своїй роботі 18.12.2020 року керувався відповідач. Суд визнав ці порушення достатніми для визнання рішення Дружківської міської ради №8/2-13 від 18.12.2020 року Про умови оплати праці міського голови протиправним, що має наслідком для його скасування.

З зазначеним висновком суду не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Умови оплати праці міського голови регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі - Постанова №268). Безпосередньо, абз.2 п.6 цієї Постанови визначено, що преміювання міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення щодо зазначених виплат приймається відповідною радою.

Постановою №268 не передбачено порядку щоквартального перепризначення премій міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги, який запропонував позивач.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради має право вносити на розгляд ради проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них. До відання міської ради не входять питання регулювання порядку, умов або періодичності призначення виплат, які регламентуються вищевказаними нормативно-правовими актами.

Пункт 12 Постанови №268 визначено, що пропозиції щодо удосконалення умов оплати праці працівників органів місцевого самоврядування вносить Кабінетові Міністрів України Міністерство економіки.

Таким чином, міська рада не наділена повноваженнями установлювати інший порядок преміювання міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги окрім затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268.

Відповідачем поправка депутата ОСОБА_1 про доповнення проекту рішення міської ради «Про умови оплати праці міського голови» пунктом змісту «Перепризначення зазначених виплат встановлює міська рада щоквартально за результатами роботи міського голови» не ставилась на голосування у зв`язку з її фактичною невідповідністю вимогам чинного законодавства України.

Між тим, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що право позивача на розгляд його пропозиції до проекту оскаржуваного рішення радою було порушено та помилково застосував ст. 23 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Висновок суду першої інстанції щодо суперечності оскаржуваного рішення Положенню щодо преміювання працівників апарату Дружківської міської ради та її виконавчих органів, затвердженому рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради від 18.12.2018 №558 (далі-Положення), є помилковим з огляду на приписи підпункту 2.6.1. Положення визначено яким визначено, що преміювання міського голови здійснюється лише на підставі вимог чинного законодавства. Тобто не передбачено визначення періоду, на який встановлюється конкретний розмір надбавки за виконання особливо важливої роботи та щомісячної премії.

Посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду у постанові від 09.04.2020 по справі №133/1376/17 є помилковими, оскільки в зазначена постанова прийнята за іншими обставинами, а саме рішення ради, яке не було прийнято у зв`язку з не набранням достатньої кількості голосів, ніж у даній справі. Крім того, у вищезазначеній постанові Верховний Суд не надавав правовою оцінки щодо захисту порушеного права, свобод та інтересів особи, яка звернулась з позовом.

Судом не прийнято до уваги, що голосування за проект рішення міської ради «Про умови оплати праці міського голови» була достатня кількість голосів для прийняття зазначеного рішення, проте депутат міської ради ОСОБА_3 не встиг проголосувати, про що повідомив вголос одразу після оприлюднення результатів голосування. Тобто, депутат міської ради ОСОБА_3 не зміг скористатися своїм правом ухвального голосу у зв`язку з тим, що у нього не спрацювала кнопка голосування, тобто виникла технічна помилка роботи системи поіменного голосування «Віче». Згідно з ч.8 ст.ЗЗ чинного на той час Регламенту Дружківської міської ради VII скликання у разі порушення процедури голосування або виникнення перешкод під час його проведення негайно проводиться повторне голосування без обговорення. Зазначеній обставині суд не надав належної оцінки, а лише не прийняв пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо технічної неможливості голосування за спірне рішення міської ради, у зв`язку з тим, що дані особи не є учасниками справи та не залучались у якості свідків.

Вважаємо що в порушення ст.65 Кодексу адміністративного судочинства України суд не викликав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у якості свідків, незважаючи на той факт, що зазначеним особам були відомі обставини, що належало фактично з`ясувати у справі та які безпосередньо впливають на результат розгляду справи. Тобто, судом допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно позовній заяві, позивач не зазначає за захистом яких прав, свобод та інтересів він звернувся до суду.

У постановах Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі № 800/134/15, від 15.12.2015 у справі № 800/206/15, Верховного Суду від 22.10.2020 у справі № 359/630/19 зазначено, окрім іншого, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам, та таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 822/3345/17 зазначено, що у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача, при цьому захист порушеного права на майбутнє не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Таким чином, обов`язковою умовою для визнання рішення протиправним є наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Таке порушення прав мас бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно із Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про статус депутатів місцевих рад» позивач, як депутат міської ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цими та іншими законами України, і відповідно свої права та повноваження депутата має реалізовувати перш за все на сесіях ради, до складу якої він входить та участі у розгляді і вирішенні питань, віднесених до відання ради.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у в постанові від 24.02.21 справа №607/8188/17, порушення вимог закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулась з позовом суб`єктивного матеріального права або законного інтересу на захист якого подано позов.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено, що оскаржуваним рішенням Дружківської міської ради порушені його права або інтереси, які підлягають судовому захисту у зв`язку із прийняттям міською радою рішення від 18.12.2020 №8/2-13 «Про умови оплати праці міського голови», що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При розгляду даної справи, суд враховує, що практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів приходить до висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дружківської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 р. у справі № 200/7733/21 задовольнити. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 р. у справі № 200/7733/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Повне судове рішення складено 10 лютого 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко