Справа № 320/12166/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України в якому просив:

- визнати протиправною відмову Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України у зарахуванні пільгової вислуги років підполковник поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби у поліції;

- зобов`язати Департамент кадрового забезпечення Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 18.06.2002 по 26.07.2011 у загальній кількості 04 роки 06 місяців 17 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серї НОМЕР_1 , виданим Коломийським РВ УМВС в Івано-Франківській області.

Позивач у період з 15.08.1998 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах підрозділів карного розшуку, з 07.11.2015 і по теперішній час у Національній поліції України на таких посадах:

- з 15.08.1998 по 08.06.2002 - курсант Львівського інституту внутрішніх справ при академії внутрішніх справ;

- з 18.06.2002 по 19.01.2004 - оперуповноважений відділення карного розшуку Коломійського МРВ УМВС у Івано-Франківській області;

- з 19.01.2004 по 10.06.2007 - оперуповноважений відділення карного розшуку Галицького районного відділу Львівського міського управління УМВС у Львівській області;

- з 10.06.2007 по 04.10.2007 - оперуповноважений сектору карного розшуку Галицького районного відділу Львівського міського управління ГУМВС у Львівській області;

- з 04.10.2007 по 12.06.2008 - старший оперуповноважений сектору карного розшуку Галицького районного відділу Львівського міського управління ГУМВС у Львівській області;

- з 12.06.2008 по 30.09.2008 - оперуповажений відділу розкриття майнових злочинів управління карного розшуку ГУМВС у Львівській області;

- з 30.09.2008 по 05.07.2010 - оперуповноважений сектору розкриття злочинів учинених іноземцями і відносно них управління карного розшуку ГУМВС у Львівській області;

- з 06.07.2010 по 01.06.2013 - старший оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи та боротьби з групою злочинів управління карного розшуку ГУМВС у Львівській області;

- з 01.06.2013 по 01.09.2014 - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи та боротьби з групою злочинів управління карного розшуку ГУМВС у Львівській області;

- з 01.09.2014 по 12.11.2014 - старший оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи та боротьби з групою злочинів управління карного розшуку ГУМВС у Львівській області;

- з 12.11.2014 по 06.11.2015 - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи та боротьби з групою злочинів управління карного розшуку ГУМВС у Львівській області;

- з 07.11.2015 по 01.12.2016 - старший оперуповноважений в особливо важливих справах карного розшуку ГУНП у Львівській області;

- з 01.12.2016 по 10.04.2017 - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особбби карнго розшшшуку ГУНП у Львівській області;

- з 10.04.2017 по 04.07.2018 - старший оперуповноважений відділу оперативних розробок у західному регіоні (Львів) управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України;

- з 04.07.2018 по 14.09.2018 - старший оперуповноважений відділу оперативно-аналітичного забезпечення управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України;

- з 14.09.2018 по 29.11.2019 - головний оперуповноважений відділу оперативних розробок у західному регіоні (Львів) управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України;

- з 29.11.2019 по теперішній час - головний оперуповноважений 4-го відділу (оперативних розробок у західному регіоні) м. Львів 3-го (управління оперативних розробок) Департаменту карного розшуку Національної поліції України

Наказом Національної міліції України від 18.04.2017 №298 о/с "По особовому складу" відповідно до статті 78 розділу VII Закону України "Про Національну поліцію" установлено на 10.04.2017 стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки підполковникові поліції старшому оперуповноваженому відділу оперативних розробок у західному регіоні (Львів) управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України - 18 років 07 місяців 24 дні.

Представник позивача звернувся 15.10.2020 до Голови Національної поліції України з адвокатським запитом надати підтверджуючі документи (накази, розрахунок вислуги років) про включення до календарної вислуги років, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 18.06.2002 по 26.07.2011 у загальній кількості 04 роки 06 місяців 17 днів, яка дає право на встановлення ОСОБА_1 надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Листом від 26.10.2020 Департаментом кадрового забезпечення Національної поліції України повідомив, що стаття 78 Закону України "Про національну поліцію" містить вичерпний перелік видів служби та роботи, що зараховуються до стажу служби в поліції, які дають право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Зазначив, що вислуга років на пільгових умовах зараховується до вислуги років для призначення пенсії поліцейському.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у зарахуванні до календарної вислуги років вислуги в пільговому обчисленні у кількості 04 роки 00 місяців 17 днів та здійснення перерахунку стажу служби в поліції і встановлення надбавки за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997 за № 1-зп, від 09.02.1999 за №1-рп/99, від 05.04.2001 за №3-рп/2001 та від 13.03.2012 за №6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

З урахуванням наведеного, право позивача на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах часу проходження служби в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ визначаються за тими правилами, які були чинними на момент виникнення відповідного права.

Відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (в редакції чинній в період з 18.06.2002 по 26.07.2011) стаж роботи працівників підрозділів карного розшуку обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.

Наказом МВС України від 17.01.2002 №42 затверджено Перелік посад працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 місяця служби за кожен місяць служби.

Пунктом 2 вказаного Наказу встановлено, що вислуга років для призначення пенсії на пільгових умовах зараховується працівникам, які звільняються зі служби після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2001 №1497, при цьому таким працівникам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

Пунктом 1 Наказу Міністерства внутрішніх справ від 29.07.2008 №361 затверджено Перелік посад працівників підрозділів карного розшуку (у тому числі боротьби зі злочинними посяганнями на вантажі), окремо визначених посад карного розшуку (у тому числі боротьби зі злочинними посяганнями на вантажі) органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, крім усіх посад режимно-секретних, кадрових та інших підрозділів, які виконують функції із забезпечення діяльності підрозділів карного розшуку.

Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справи України від 14 листопада 2007 року № 431 "Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби" затверджено Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.

Відповідно до зазначеного переліку до посад працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ, стаж роботи яких очислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби віднесено посади: оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах, старшого оперуповноваженого.

Абзацом 3 пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщиком, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей затвердженого постановою Кабінету Міністрів України встановлено від 17.07.1992 №393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Зкону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до Витягу з послужного списку у період з 18.06.2002 по 26.07.2011 працював на посадах віднесениз до Переліку посад працівників карного розшуку органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 роки за кожен рік служби, затвердженого наказами МВС України від 17.01.2002 №42, від 29.07.2008 №361 "Про затвердження Переліку посад працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця".

Таким чином, період з 18.06.2002 по 26.07.2011 проходження позивачем служби на посадах, визначених вказаним Порядком підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах відповідно до пункту 3 Порядку №393 з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби або один місяць служби за півтора місяця.

З довідки про період служби вбачається, що у період з 18.06.2002 по 26.07.2011 вислуга років обчислена з урахуванням коефіцієнта 1,5 та складає 04 роки 06 місяців 17 днів, проте не включена до загальної вислуги років, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки; надбавки за стаж служби в поліції відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховується, зокрема: служба в органах поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Позивачем в період з 18.06.2002 по 26.07.2011, обіймались посади в карному розшуку, стаж роботи яких обчислюється із розрахунку 1,5 роки за кожен рік служби за вказаний період, що відповідачем визнається та не є спірним.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що оскільки вказаний вище період проходження позивачем служби на посадах підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах відповідно до пункту 3 Порядку №393 з розрахунку 1 місяць служби за 1,5 місяці, то період з 18.06.2002 по 26.07.2011 відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" має бути врахований до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до статті 171 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених правових норм у поєднанні з положеннями Порядку №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком №393.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а, за змістом якої суд зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Також, вказаний правовий висновок підтриманий і в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, в якій Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду погоджується з висновком, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а, та не вбачає підстав для відступу від нього в цій справі.

Водночас, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються, зокрема: служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

З огляду на зазначене та оскільки стаж служби позивача в пільговому обчисленні за період з 18.06.2002 по 26.07.2011, у загальному розмірі становить 04 роки 06 місяців 17 днів підлягає зарахуванню до вислуги років відповідно до пункту 3 Порядку №393, відповідно пільговий стаж згідно із статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію" підлягав врахуванню до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмови Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати стаж служби в поліції ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 18.06.2002 по 26.07.2011, у загальній кількості 04 роки 06 місяців 17 днів.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного виснвоку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк