Справа № 600/4155/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/4155/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернівецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі відповідач-1), Державної фіскальної служби України (далі відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі № 824/3200/14-а в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Чернівецькій області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 лютого 2021 року по 25 квітня 2021 року в сумі 37996,00 (тридцять сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн.

1.2. Ухвалою суду від 30.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

1.3. Ухвалою суду від 02.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Державної фіскальної служби України про залишення позовної заяви без розгляду.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Представник позивача вказує, що ОСОБА_1 був звільнений зі служби в податковій міліції.

2.2. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі № 824/3200/14-а, серед іншого, поновлено полковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області з 30.10.2014 року. Рішення суду в цій частині підлягало негайному виконанню.

2.3. Крім того, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у вказаній справі ухвалено стягнути з ГУ ДФС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30.10.2014 року по 29.01.2021 року в сумі 779653,45 грн.

2.4. 26 квітня 2021 року відповідачем-2 був виданий наказ № 657-о, яким скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 року № 2176-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено позивача на службі в податковій міліції на посаді першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області з 30 жовтня 2014 року. 29 квітня 2021 року наказом ГУ ДФС у Чернівецькій області № 51-о оголошено наказ ДФС України від 26.04.2021 року № 657-0.

2.5. Таким чином, рішення суду від 29 січня 2021 року, яке підлягало негайному виконанню в частині поновлення позивача на службі, було виконано відповідачами майже через три місяці - 26 квітня 2021 року і саме з цієї дати позивачу почалась нараховуватись заробітна плата.

2.6. Разом з тим, в період з 01 лютого по 25 квітня 2021 року (59 робочих днів, в т.ч.: лютий - 20, березень - 22, квітень - 17) заробітна плата позивачу не нарахована та не виплачена, що підтверджується довідкою про доходи для декларації від 28 травня 2021 року. Сума невиплаченої заробітної плати за вказаний період становить 37996,00 грн. (59 х 644,00 грн. (сума середньоденного заробітку за відповідною посадою, встановлена постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду)).

2.7. А тому, 59 робочих днів вимушеного прогулу виникли з вини відповідачів, якими не було виконано рішення суду в частині негайного поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Позиція відповідачів

2.8. Відповідачем-2 подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого його представник просить залишити позов без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

2.9. Відповідач-1 правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, будь-якої процесуальної активності не проявив, хоча ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі було направлено на офіційну електронну адресу, що підтверджується витягом з направлення (а.с. 35).

IІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі № 824/3200/14-а визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 року № 2176-о про звільнення ОСОБА_1 з органів податкової міліції та з посади першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Чернівецькій області; поновлено полковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Чернівецькій області з 30.10.2014 року; стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2014 року по 29.01.2021 року в сумі 580979,08 грн.; рішення в частині поновлення полковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

3.2. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 824/3200/14-а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року скасувано в частині стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2014 року по 29.01.2021 року в сумі 580979,08 грн.; ухвалено в цій частині нове рішення; стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.10.2014 по 29.01.2021 в сумі 779653 (сімсот сімдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні 45 копійок.; в решті рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року залишено без змін.

3.3. Наказом Державної фіскальної служби від 26.04.2021 року № 657-о «Про виконання рішення» скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 року № 2176-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено позивача на службі в податковій міліції на посаді першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області з 30.10.2014 року (а.с 29).

3.4. Наказом ГУ ДФС у Чернівецькій області від 29.04.2021 року № 51-о «Про оголошення наказу» оголошено наказ ДФС України від 26.04.2021 року № 657-о (а.с. 30).

3.5. Судом досліджено наявну у матеріалах справи довідку про доходи для декларації ОСОБА_1 від 28 травня 2021 року та встановлено, що у лютому-березні 2021 року заробітна плата позивачу не нарахована та не виплачена, а у квітні 2021 року позивачу нараховано 3708,59 грн. заробітної плати (а.с. 31).

За зазначенням представника позивача позивачу виплату заробітної плати поновлено позивачу з 26.04.2021 року після видання наказу Державної фіскальної служби від 26.04.2021 року № 657-о «Про виконання рішення».

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Відповідно до вимог статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

4.2. Право на компенсацію заробітку, втраченого за час виконання судового рішення про поновлення на роботі встановлено статтею 236 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

4.3. Отже, затримка виконання власником рішення органу, який розглядав трудовий спір, про поновлення на роботі незаконно звільненого або незаконно переведеного працівника тягне обов`язок власника виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки.

4.4. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

4.5. Згідно з частиною 2 статті14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

4.6. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

4.7. Частиною 2 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

4.8. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

4.9. Відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

4.10. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

4.11. Суд зазначає, що судові рішення, які підлягають негайному виконанню, є обов`язковими, зокрема, для тих органів, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Добровільне виконання рішення суду є обов`язком, який не має похідного характеру від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

4.12. З огляду на викладене, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі № 824/3200/14-а, з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у вказаній справі, було обов`язковим та підлягало негайному виконанню, зокрема, у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Чернівецькій області.

4.13. Судом встановлено, що всупереч наведеним нормам, наказ про поновлення позивача на посаді видано Державною фіскальною службою України 26.04.2021 року, а наказ про оголошення зазначеного наказу видано Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області 29.04.2021 року.

4.14. При цьому, виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 розпочато з моменту фактичного поновлення на посаді 26.04.2021, що підтверджується доводами позивача та не заперечується відповідачами. Про вказане також свідчить довідка про доходи для декларації ОСОБА_1 від 28 травня 2021 року, згідно якої у лютому-березні 2021 року заробітна плата позивачу не нарахована та не виплачена, а у квітні 2021 року позивачу нараховано лише 3708,59 грн. заробітної плати (а.с. 31).

4.15. Враховуючи імперативно встановлену обов`язковість виконання рішення суду про поновлення на посаді з моменту його ухвалення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді у період з 01 лютого 2021 року по 25 квітня 2021 року.

4.16. Середній заробіток працівника, згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР, визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100).

4.17. Пунктом 5 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

4.18. За нормами пункту 8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (пункт 8 Порядку).

4.19. Згідно з пунктом 10 Порядку №100, зокрема, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

4.20. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV Порядку №100 визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

4.21. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу необхідно обчислювати із врахуванням підвищених тарифних ставок і посадових окладів шляхом коригування на коефіцієнт їх підвищення.

4.22. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №824/3200/14-а встановлено, що середньоденний заробіток позивача, який належить враховувати при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з урахуванням коефіцієнта підвищення (з 01 березня 2018 року) становить 644 грн. Такий розмір середньомісячного та середньоденне грошове забезпечення за посадою першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області за березень 2018 року також визначений у наявній у матеріалах справи довідці Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 09.04.2021 року №136/10/24-97-08-13, яка була видана у відповідь на адвокатський запит представника позивача (а.с. 19-22).

4.23. Наказом Міністерства фінансів України від 17.07.2018 року №616 затверджено Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції (далі Порядок №616).

4.24. Відповідно до пункту 4 розділу ХІІ Порядку №616 особам начальницького складу податкової міліції, звільненим з органів ДФС, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за визначений час вимушеного прогулу грошове забезпечення нараховується виходячи з одноденного розміру грошового забезпечення, помноженого на кількість календарних днів періоду вимушеного прогулу.

4.25. Час вимушеного прогулу позивача за період з 01 лютого по 25 квітня 2021 року становить 84 календарних дні (59 робочих днів).

4.26. Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який необхідно стягнути з відповідача, за вказаний період становить 54096 грн (644грн х 84к.д.).

4.27. Натомість, згідно позовних вимог заявлено до стягнення суму середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу у розмірі 37996 грн. (з розрахунку 59 робочих днів вимушеного прогулу).

4.28. Разом з цим, відповідно до частини 3 статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

4.29. Оскільки, згідно принципу диспозитивності, позивач вправі самостійно розпоряджатися своїми вимогами на свій розсуд, суд стягує з Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу виключно у розмірі заявленої у позові суми 37996 грн. Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу саме з відповідача-1 обумовлено висновком Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №824/3200/14-а.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що цей позов підлягає задоволенню з підстав затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді, чим порушено його право на працю та гарантовану її оплату.

5.3. Суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

5.4. При цьому, суд звертає увагу на те, що оцінка доводам представника відповідача-2 щодо залишення позову без розгляду надана ухвалою суду від 02.02.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника Державної фіскальної служби України про залишення позовної заяви без розгляду.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, №3674-VI. Таким чином, суд не присуджує та не стягує у цій справі судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернівецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі № 824/3200/14-а в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Чернівецькій області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

3. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 лютого 2021 року по 25 квітня 2021 року в сумі 37996 (тридцять сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн 00 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 Головне управління ДФС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200А, ).

Відповідач-2- Державна фіскальна служба України (м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, ).

Суддя О.В. Анісімов