Справа № 274/6792/21
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/6792/21 Головуючий у 1-й інстанції: Корбут В.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

08 лютого 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта Петрука Ярослава Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта Петрука Ярослава Вікторовича, в якому просив скасувати постанову серії БАА №00953456 від 17.10.2021, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 850 грн. за ст.121-6 КУпАП. Також просив справу про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити, за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.10.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено йому строк - десять днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви (та її копії) з зазначенням відомостей, наведених у мотивувальній частині ухвали (які передбачені пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України) та платіжного документа про сплату судового збору у розмірі 454 грн.

12.11.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява від 12.11.2021, у якій він зазначає, що на виконання вимог ухвали по справі №274/6792/21 надає квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірну ухвалу та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому судом не в повному обсязі з`ясовано обставини справи.

08 лютого 2022 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю в інших судових засіданнях, що були призначені раніше.

Дослідивши вказану заяву колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

З матеріалів справи встановлено, що 08.02.2022 на електронну адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка не підписана електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку. На підтвердження зазначеного, головним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг руху адміністративних справ та діловодства суду Прищак І.Є. складено відповідну довідку.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що правовий статус електронного цифрового підпису визначає Закон України "Про електронний цифровий підпис" від 22 травня 2003 року № 852-IV. Згідно з ст. 4 вказаного Закону електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

За приписами ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Між тим, положеннями ч. 2 ст. 167 КАС України визначено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, оскільки заява не містить електронного цифрового підпису, тобто подана без додержання вимог ч. 1 ст. 167 КАС України, то остання не може бути розглянута судом та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Крім того, варто зазначити, що норми ст. 286 КАС України визначають особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Так, згідно з ч. 5 ст. 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Тобто, вказана норма не передбачає можливості відкладення розгляду апеляційної скарги для даної категорії справ, навіть за наявності відповідних клопотань про відкладення розгляду справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з таких підстав.

Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання вимог ухвали суду від 29.10.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява від 12.11.2021, у якій він зазначає, що на виконання ухвали по справі №274/6792/21 надає квитанцію про сплату судового збору. Однак, заяви (та її копії) з зазначенням відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України, як про це було зазначено в ухвалі від 29.10.2021, від ОСОБА_1 не надходило. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 у встановлений строк не повністю усунуто недоліки позовної заяви.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції щодо необхідності повернення позовної заяви, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Положеннями статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно п.2 ч.5 та ч.6 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Всупереч вказаним положенням п.2 ч.5 ст.160 КАС України позивач в позовній заяві не зазначив та після залишення позовної заяви без руху не вказав реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або, за його відсутності - номер і серію паспорта.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що положеннями частини 5 статті 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Також, у рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п.1 ст.6 Конвенції.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року дійшов до висновку, що сама конструкція ст.6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч.1 ст.6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Так, у справі «Мушта проти України» ЄСПЛ зазначав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення апеляційної скарги з вказаних формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що вказані недоліки щодо незазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків та/або номера та серії паспорта не є такими, що неможливо усунути в судовому засіданні при розгляді позову та без обмеження права позивача на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України.

Також, у зв`язку з тим, що позивач частково усунув недоліки позовної заяви та надав квитанцію про сплату судового збору, суд першої інстанції не був позбавлений можливості продовжити позивачу строк для усунення інших недоліків позовної заяви, а саме зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків та/або номер та серії паспорта.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву позивачу обмежив реалізацію права позивача на доступ до правосуддя.

Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2021 року скасувати.

Справу направити до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.