Справа № 640/15177/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернулася до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., в якому просила скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10.12.2020 у виконавчому провадженні ВП № 63884613 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на належному їй банківському рахунку у ГУ по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та рахунку № НОМЕР_2 AT «Ощадбанк».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що вона не могла звернутись до суду з позовом у встановлений процесуальним законодавством строк через відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавала. Будь-які її письмові пояснення матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Беручи до уваги, що позивачем в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.ст.311-312 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку звернення.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Часиною 3 наведеної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, відповідно до п.1 ч.2 якої позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п.п.1, 9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

В мотивувальній частині ухвали зазначено, що позивач просить суд скасувати постанову приватного виконавця про накладення арешту на банківські рахунки від 10.12.2020, а звернулась до суду лише 02.06.2021, при цьому заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з обґрунтуванням поважності причин пропуску вказаного строку, позивач не подала. Додані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином у визначеному законодавством порядку. Не додано копій долучених до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи. Позивачу необхідно подати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують особу позивача, місце проживання/перебування та реєстраційний номер облікової картки платника податків (а.с.18).

Копія вказаної ухвали надіслана на електронну адресу позивача 05.07.2021 (а.с.19).

07.07.2021 до суду першої інстанції надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви разом із заявою про поновлення пропущеного строку, в якому зазначено, що постанова про арешт рахунку їй не направлялась, а роздрукована нею з сайту, коли дізналась від банку про арешт рахунків у січні 2021 року. З моменту винесення оскаржуваної постанови до звернення до суду позивач зверталась до відповідача і банку з заявами щодо видачі відповідного рішення про арешт рахунку та щодо підстав арешту заробітної плати і аліментних платежів на утримання дитини. Відповідні довідки отримані позивачем лише в кінці травня 2021 року і вона одразу звернулась до суду з даним позовом (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Спеціальною нормою, якою встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, а саме положеннями п.1 ч.2 ст.287 КАС України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається та визнається позивачем, що про арешт своїх рахунків позивач дізналась в січні 2021 року, що підтверджується відповідними банківськими виписками (а.с.4-13), 23.02.2021 позивач зверталась до відповідача із заявою про зняття арешту (а.с.14) та листом від 15.03.2021 їй було повідомлено, що вимога про зняття арешту з рахунків не підлягає задоволенню (а.с.15).

Таким чином, ще з січня 2021 року позивач була обізнана про порушення своїх прав внаслідок арешту коштів на її рахунках.

При цьому, із даною позовною заявою до адміністративного суду позивач звернулася лише 01.06.2021, згідно штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції, тобто з пропуском встановленого ст.287 КАС України десятиденного строку.

Колегія суддів зазначає, що норми процесуального законодавства пов`язують початок перебігу строку на звернення до суду із подією щодо обізнаності позивача з фактом порушення його прав, свобод чи інтересів, а не з фактом отримання достатніх доказів на обґрунтування відповідних позовних вимог, а тому колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що відповідний строк має обчислюватись з моменту отримання нею відповідних довідок №973 від 25.05.2021 та №16/3-06/641 від 21.05.2021 (а.с.15 зворот, 16).

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому законодавець визнав строк у десять днів достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №826/10451/18, від 05 червня 2019 року у справі №826/17589/18, від 01 грудня 2021 року у справі №520/3139/21, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на викладені обставини, за наслідком розгляду апеляційної скарги, враховуючи наведені норми права, колегія суддів вважає, щодо оскільки наведені позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду обставини не є поважними, а з матеріалів справи не вбачається поважних причин пропуску такого строку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність повернення позовної заяви на підставі ч.2 ст.123, п.п.1, 9 ч.4 ст.169 КАС України.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 311, 315, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року про повернення позовної заяви - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 03 лютого 2022 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма