Справа № 560/6253/21
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6253/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

08 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представника плзивача: Тищук С.Л.,

представника відповідача: Овчарука І.Г.,

представника відповідача: Цимбалюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" до Подільської митниця Держмитслужби, Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Подільської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправними та скасувати прийняті 13.05.2021 Подільською митницею Держмитслужби України податкові повідомлення-рішення:

- за №9, яким збільшено ТОВ "Укрелектроапарат" грошове зобов`язання за платежем акцизний податок у розмірі 1894964,96 грн., у тому числі 1515971,97 грн. за основним платежем та 378992,99 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- за №9, яким збільшено ТОВ "Укрелектроапарат" грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 378992,99 грн. , у тому числі 303194,39 грн. за основним платежем та 75798,60 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали помилкові висновки Подільської митниці Держмитслужби щодо неправильного зазначення у перевірених митних деклараціях коду оливи трансформаторної Nytro 11GX згідно з УКТ ЗЕД замість .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 3 листопада 2021 року рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

4. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Подільської митниці Держмитслужби від 13.05.2021 №9 та від 13.05.2021 №9.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. Апелянт Хмельницька митниця, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

7. Апелянт вказав, що суд першої інстанції у рішенні неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права, а тому просив його скасувати.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. У період з 05.04.2021 по 07.04.2021 працівниками Подільської митниці Держмитслужби проведена документальна невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями: від 05.04.2018 №UA400030/2018/005885, від 14.05.2018 №UA400030/2018/008534; від 02.07.2018 №UA400030/2018/012099; від 12.07.2018 №UA400030/2018/012901; від 04.09.2018 №UA400030/2018/016543.

9. За результатами перевірки складено акт від 21.04.2021 №0011/21/7.12-19/00213440, відповідно до висновків якого документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" вимог:

- частини 1 статті 69 Митного кодексу України (далі - МК України), правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених Законом України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 №584-VII;

- підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті акцизного податку на 2134867,30 грн;

- пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 426973,46 грн.

10. За висновками контролюючого органу склад правопорушення полягає у тому, що під час декларування товару "Олива трансформаторна, електро-ізоляційна, виготовлена на мінеральній основі марки Nytro 11GX..." у вказаних митних деклараціях позивач самостійно заявив код товару згідно з УКТ ЗЕД , якому відповідає опис "електроізоляційні масла" (ставка ввізного мита 0%; акцизний податок - не передбачено; ПДВ - 20%). При цьому відповідно до наданих до митного оформлення документів, а саме, в рахунках-фактурах (інвойсах), в кожному випадку декларування зазначено код імпортованого товару 27101947. Згідно з висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та листом компанії "Nynas AB" (Швеція) товару "Олива трансформаторна Nytro 11GX" в межах товарної позиції 2710 відповідає код , опис якого визначає "важкий дистилят, газойль для інших цілей із вмістом сірки більш як 0,005 мас. %, але не більш як 0,1 мас. %". Встановлене неправильне декларування коду товару призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 2561840,77 грн. , в тому числі: акцизний податок 2134867,30 грн. , податок на додану вартість 426973,46 грн.

11. Позивач 30.04.2021 за № 696 надіслав заперечення на акт перевірки від 21.04.2021р. №0011/21/7.12-19/00213440, в яких зазначив про незгоду з висновками, викладеними у вказаному акті, оскільки: документальна невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" призначена неправомірно; висновки документальної невиїзної перевірки не засвідчують факту порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" чинного законодавства при митному оформленні трансформаторної оливи Nytro 11GX виробництва компанії "Nynas AB"; митне оформлення оливи Nytro 11GX виробництва компанії "Nynas AB" за кодом УКТЗЕД проводилося на підставі рішення Хмельницької митниці №КТ-400-16-18 від 08.02.2008, що не враховано при перевірці; висновки про встановлені порушення обґрунтовані інформацією компанії "Nynas AB" та висновком КНДІСЕ, проте дана інформація до акту не долучена.

12. На підставі висновків акта перевірки від 21.04.2021 №0011/21/7.12-19/00213440 Подільська митниця Держмитслужби винесла податкові повідомлення-рішення:

- від 13.05.2021 №9, яким збільшено товариству з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" грошове зобов`язання за платежем акцизний податок на пальне на суму 1894964,96 грн, у тому числі 1515971,97 грн за податковими зобов`язаннями та 378992,99 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- від 13.05.2021 №9, яким збільшено товариству з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів та медичних виробів за переліком) на суму 378992,99 грн, у тому числі 303194,39 грн за податковими зобов`язаннями та 75798,60 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

13. Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення від 13.05.2021 №9 та від 13.05.2021 №9 протиправними, звернувся в суд з позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Позивач вказав, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали помилкові висновки Подільської митниці Держмитслужби щодо неправильного зазначення у перевірених митних деклараціях коду оливи трансформаторної Nytro 11GX згідно з УКТ ЗЕД замість .

15. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції у рішенні неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права, а тому просив його скасувати.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Відповідно до статті 1 МК України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

17. Приписами частини 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

18. Згідно з частиною 8 статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 5) відомості про товари: код товару згідно з УКТ ЗЕД; 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; в) суми митних платежів.

19. Відповідно до частини 1 статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

20. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (частина 2 статті 69 МК України).

21. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них (частина 3 статті 69 МК України).

22. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари (частина 4 статті 69 МК України).

23. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо (частина 5 статті 69 МК України).

24. Згідно з частиною 6 статті 69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

25. Відповідно до частин 7, 8 статті 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

26. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

27. Положеннями пункту 3 розділу І Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397 (далі - Порядок №650), визначено, що контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

28. Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІІ Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

29. Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

30. Зі змісту наведених норм слідує, що відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

31. Зазначене вище узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.03.2018 у справі №808/278/13-а (адміністративне провадження №К/9901/3444/18).

32. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

33. Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 345 МК України митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

34. Приписами частини 2 статті 351 МК України встановлено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

35. Тобто, митний контроль після завершення митного оформлення можливий за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

36. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

37. Як встановив суд першої інстанції, фактичною підставою для перевірки Ттовариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектроапарат" слугували висновки апелянта щодо невірної класифікації товару, ввезеного позивачем, за кодом УКТ ЗЕД .

38. Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта в частині правомірності їх дій, оскільки імпортований позивачем товар пройшов митне оформлення; митні декларації від 05.04.2018 №UA400030/2018/005885, від 14.05.2018 №UA400030/2018/008534; від 02.07.2018 №UA400030/2018/012099; від 12.07.2018 №UA400030/2018/012901 та від 04.09.2018 №UA400030/2018/016543, в яких позивач задекларував до ввезення на митну територію України товар за кодом УКТ ЗЕД , були прийняті митним органом, а імпортований товар випущений у вільний обіг.

39. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №809/1227/17, виходячи із змісту частини 6 статті 69 МК України, донарахування сум податкових зобов`язань після завершення процедури митного оформлення товарів можливо виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформацій під час митного оформлення.

40. Водночас, апелянтом не встановлено подання позивачем неправдивих відомостей або документів, чи ненадання важливих даних для правильної класифікації товару під час його декларування відповідно до зазначених митних декларацій.

41. Крім того, колегія суддів зважає на те, що товар, класифікований позивачем за кодом УКТЗЕД , імпортується останнім з 2008 року.

42. Рішенням Відділу номенклатури та класифікації товарів Хмельницької митниці про визначення коду товару від 08.02.2008 №КТ-400-16-08 визначений код УКТ ЗЕД імпортованого товару саме . При цьому, листом контрагента позивача Nynas AB підтверджено, що протягом 2016-2018 років проводилося стабільне виробництво Nytro 11GX без значних змін процесу, змін у складі сировини і/або компонентів.

43. На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що невиїзна документальна перевірка була проведена посадовими особами Подільської митниці Держмитслужби без відповідного обґрунтування, а оскаржені податкові повідомлення-рішення Подільської митниці Держмитслужби від 13.05.2021 №9 та від 13.05.2021 №9 є протиправними.

44. Інші доводи апелянта висновків суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

45. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, пункту 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

46. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

47. За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

48. Апелянт не спростував, а позивач підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому у суду першої інстанції були підстави для їх задоволення.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

49. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

50. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

51 . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

52. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

53 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

54. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Хмельницької митниці слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 лютого 2022 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.