Справа № 640/22699/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Кузьмінської К.В.,

За участю представника позивача: Бардіної О.О.,

представника відповідача: Дикого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генерального прокурора України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України від 28 жовтня 2019 року № 1232ц про звільнення його з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України;

- поновити його з 29 жовтня 2019 року на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України;

- зобов`язати Генерального прокурора в день початку роботи Офісу Генерального прокурора перевести його на аналогічну посаду в Офісі Генерального прокурора;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день поновлення на посаді.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року позовні вимоги - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України від 28 жовтня 2019 року № 1232ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України.

Поновлено ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України з 29 жовтня 2019 року.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 700 857 (сімсот тисяч вісімсот п`ятдесят сім) гривень 56 копійок.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 29 793 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три) гривні 54 копійки допущено до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі, Офіс Генерального прокурора, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

08 лютого 2022 року під час апеляційного розгляду справи надійшла заява від представника позивача - Бардіної О.О. про зупинення провадження у даній справі до розгляду Конституційним Судом України подання 50 народних депутатів України 3/116 (20) від 18.03.2020 щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-IX (із змінами).

Вказана заява вмотивована тим, що продовжувати розгляд даної справи надалі є неможливим, оскільки в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

На думку заявника, об`єктивна неможливість розгляду такої справи підтверджується також висновком Великої Палати Верховного суду, викладеним у постанові від 31.01.2018 у справі №800/186/17, в якій суд зазначив, що Закон, який перебуває на розгляді у Коституційному Суді України на предмет визнання його положень неконституційними, не може бути використаний при розгляді справи для самостійної оцінки судом вказаних положень на предмет можливості їх застосування в силу того, наскільки ці правові норми відповідають Конституції України, адже таку оцінку можна надати лише після постановлення Конституційним Судом України відповідного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви Бардіної О.О. про зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні вказаного клопотання, з наступних підстав.

Так, порядок зупинення провадження в адміністративній справі регулюється статтею 236 КАС України.

При цьому, даною статтею передбачено підстави для обов`язкового зупинення провадження в справі, а також підстави, за яких суд має право здійснити таку процесуальну дію.

Зокрема, відповідно до п. 3 частини першої ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто, зупинення провадження у справі на підставі даного пункту частини 1 статті 236 КАС України можливе виключно у випадку об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої за відсутності умови, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 30 грудня 2021 року у справі № 500/101/21, за приписами частини другої статті 152 Конституції України, з якою кореспондуються положення статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року №2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Частиною третьою цієї ж статті Основного Закону України встановлено, що матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку, а встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, є підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Тобто, ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі за поданням 50 народних депутатів України 3/116 (20) від 18.03.2020 щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «»Про внесення змін ддо деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-IX (із змінами), не матиме впливу на норми матеріального права, які були застосовані судом попередньої інстанції у справі, яка розглядається, та правильність застосування яких належить перевірити під час касаційного розгляду цієї справи, і не зумовлює зміну правової регламентації спірних правовідносин у законодавстві, чинним станом на час виникнення останніх, а отже й зупинення провадження у даному конкретному випадку не можна вважати виправданим і таким, що є необхідним за цих обставин.

Відтак, набрання законної сили рішенням Конституційного суду України щодо конституційності положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ матиме наслідки лише на майбутнє та не призведе до зміни підстав виникнення спірних відносин, що становлять предмет оскарження у даній справі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з наявної на офіційному веб-порталі Конституційного Суду України інформації станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвалою колегії суддів Конституційного Суду України відкрито конституційне провадження у справі; справа розглядається Великою палатою Суду з 24.12.2020.

Таким чином, розгляд Конституційним судом справи за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо конституційності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ не є обставиною, що об`єктивно унеможливлює розгляд даної справи до набрання законної сили рішенням Конституційного суду.

При цьому, матеріали справи містять достатньо доказів для забезпечення повного та всебічного розгляду справи, та дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави визначенні п. 3 частини першої ст. 236 КАС України для умов зупинення провадження у справі в даному випадку відсутні.

Керуючись ст. ст. 9, 236, 241, 242, 243, 248, 311, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №640/22699/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук