Справа № 240/14736/21
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/14736/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

03 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання проmиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 22.06.2021 №000608/0901.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 01.02.2022 представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що за результатами перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Головним управлінням ДПС у Житомирській області було складено акт фактичної перевірки №5607/09-01/ 04.06.2021.

Зі змісту акту встановлено, що перевіряючими під час проведення заходу контролю встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії.

Перевіряючими під час проведення заходу контролю встановлено факт здійснення позивачем безліцензійної діяльності, а саме (ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №2000443 (попередня, що закінчилася), діяла з 15.03.2020 по 15.03.2021, наступна (діюча) №2100533 діє з 20.03.2021 до 20.03.2022, тобто безліцензійний період становить з 15.03.2020 по 19.03.2020. За вказаний період безліцензійної діяльності було реалізовано тютюнові вироби па суму 1914,39 грн, чим порушено ст.15 Закону України № 481/95 ВР від 19.12.1995 зі змінами та доповненнями.

На підставі виявленого порушення ГУ ДПС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення від 22.06.2021 №000608/0901 про застосування до позивача суми штрафних санкцій - 17000 грн.

Вважаючи таке рішення контролюючого органу протиправним та прийнятим в порушення норм чинного законодавства, позивач звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2021 по справі №274/3840/21, дійшов висновку, що відповідачем безпідставно встановлено порушення позивачем ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" під реалізації тютюнових виробів в період з 15.03.2020 по 19.03.2020.

Суд першої інстанції зазначив, що останнім днем дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 2000443 було 15.03.2021, а наступна ліцензія №2100533 почала діяти з 20.03.2021. Тобто позивач не мала права продажу тютюнових виробів з 16.03.2021 по 19.03.2021.

Разом тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що з 16.03.2021 по 19.03.2021 ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів, більше того, з наданих копій контрольних стрічок РРО (касових стрічок) вбачається, що у вказаний період за адресою торгівлі АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 не продала жодної пачки цигарок, а відтак в її діях відсутній склад правопорушення, яке їй інкримінується.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України (далі - ПК України), фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.113.3. ст.113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 481/95-ВР).

Згідно норм статті 15 Закону № 481/95-BP, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

За визначенням ст. 1 Закону № 481/95-ВР, ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до приписів ч. 29 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Так, згідно ч. ч. 32-33 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

У свою чергу, абзацом 6 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було встановлено, що за результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Житомирській області складено акт фактичної перевірки №5607/09-01/ 04.06.2021, яким зафіксовано факт здійснення ОСОБА_1 безліцензійної діяльності, а саме роздрібної торгівлі тютюновими виробами з 15.03.2020 по 19.03.2020 (а.с.6-7).

В подальшому контролюючим органом на підставі виявленого порушення прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.06.2021 №00608/0901, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 17000,00 грн. за реалізацію тютюнових виробів без ліцензії в період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення з 15.03.2020 по 19.03.2020 (а.с.4).

У розрахунку до відповідного податкового повідомлення-рішення суть порушення змінено, вказано роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на суму 1914,39 грн (а.с.5).

Так, згідно ліцензії №1903408 від 13.12.2019 ФОП ОСОБА_1 надано право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, термін дії з 15.12.2019 по 15.12.2020 (а.с.14-15).

Згідно ліцензії №2003496, що зареєстрована 18.12.2020, ФОП ОСОБА_1 надано право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 19.12.2020 по 19.12.2021 (а.с.9-10).

Ліцензією №1900428 від 11.03.2021 позивачу надано право на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами з 15.03.2019 по 15.03.2020 (а.с.13).

Згідно ліцензії №2100533, що зареєстрована 19.03.2021, позивачу надано право на роздрібну торгівлю тютюновими виробами з 20.03.2021 по 20.03.2022 (а.с.11-12).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач у відзиві не заперечуючи наявність розбіжностей у періодах виявленого порушення та суті самого порушення у документах та рішеннях, що складені суб`єктом владних повноважень, вказує на правомірність встановленого порушення, оскільки позивачем здійснено безліцензійну торгівлю тютюновими виробами в період з 15.03.2021 по 19.03.2021.

Натомість, наявні певні розбіжності у документах, відповідач пояснює допущеними описками.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що ці описки не можуть вважатись механічною опискою за своєю суттю, оскільки наявні описки стосуються всіх наявних документів, що складені суб`єктом владних повноважень за результатами перевірки позивача.

Долучений до матеріалів справи додаток почекової інформації РРО дозволяє зробити висновок, що позивачем в період з 15.03.2020 по 19.03.2020 було реалізовано тютюнових виробів на суму 1914,39 грн.

Проте, реалізація тютюнових виробів у вказаний період здійснювалась під час дії ліцензії №2000443, що діяла з 15.03.2020 по 15.03.2021 (а.с.6 зворот), а тому у ФОП ОСОБА_1 було наявне право на реалізацію тютюнових виробів в період з 15.03.2020 по 19.03.2020.

Щодо періоду з 15.03.2021 по 19.03.2021, то у вказаний період позивачем реалізовано тютюнових виробів на суму 208 грн.

Водночас, як слідує з матеріалів справи, постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2021, яка набрала чинності 25.08.2021, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.164 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як видно зі змісту вказаної постанови, допитана в судовому засіданні заступник начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах управління контролю за підакцизними товарами ОСОБА_2 суду повідомила, що в долученому до протоколі акті перевірки помилка. На час перевірки безліцензійний період становив з 15.03.2021 по 19.03.2021. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами 15.03.2021.

У цій постанові Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області зазначив, що прийменника "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі №815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15).

Таким чином, останнім днем дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 2000443 було 15.03.2021, а наступна ліцензія №2100533 почала діяти з 20.03.2021. Тобто ОСОБА_1 не мала права продажу тютюнових виробів з 16.03.2021 по 19.03.2021.

Разом тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що з 16.03.2021 по 19.03.2021 ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів, більше того, з наданих копій контрольних стрічок РРО (касових стрічок) вбачається, що у вказаний період за адресою торгівлі АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 не продала жодної пачки цигарок, а відтак в її діях відсутній склад правопорушення, яке їй інкримінується.

Частиною 4 статті 78 КАС України передьачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини встановлені постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2021 не потребують доказування.

Таким чином, зазначена у ліцензії кінцева дата (15.03.2021) входить до ліцензійного терміну, а тому доводи скаржника про порушення позивачем вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального » є безпідставними та необгрунтованими.

В зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо реалізації позивачем 15.03.2021 підакцизної продукції без відповідної ліцензії.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість, відповідач під час розгляду даної справи не довів належними та допустимими доказами фактичне допущення позивачем порушення вимог статті 15 Закону №481/95-ВР, та, як наслідок, не підтвердив правомірності винесення контролюючим органом відносно останнього спірного податкового повідомлення-рішення.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на позовну заяву, а отже, доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.