Справа № 640/12288/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Строяновській О.В.,

за участю:

представника відповідача: - Коваленка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо незарахування начальнику 1-го відділу (оперативного супроводження особливо важливих справ) Департаменту полковнику поліції ОСОБА_1 до вислуги років в поліції, яка дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції вислугу років в податковій міліції з 01.06.1998 року по 20.05.2010 року;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати начальнику 1-го відділу (оперативного супроводження особливо важливих справ) Департаменту полковнику поліції ОСОБА_1 до вислуги років в поліції, яка дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції вислугу років в податковій міліції з 01.06.1998 року по 20.05.2010 року;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити начальнику 1-го відділу (оперативного супроводження особливо важливих справ) Департаменту полковнику поліції ОСОБА_1 перерахунок і виплату грошового забезпечення, з врахуванням вислуги років в податковій міліції, в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

15 грудня 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 53806, від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого, позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує на необхідності врахування висновків Верховного Суду у постановах від 07.10.2020 року № 826/16143/18 та від 13.08.2021 року у справі № 440/1564/20.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того що, служба у податковій міліції прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, тобто, служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, відтак, на переконання суду, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому, повинна і зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» № 508-VIII, таким чином, відповідачем безпідставно не було враховано до стажу служби в поліції наявну у ОСОБА_1 , на момент його переходу на службу у Національну поліцію України, вислугу років з 1998 року по 2010 рік у податковій міліції.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 , з 01.06.1998 року по 20.05.2010 року перебував на службі на різних посадах в органах податкової міліції.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 20.05.2010 року № 696-о, відряджений для подальшого проходження служби до Міністерства внутрішніх справ України, а наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.05.2010 року № 892 о/с, прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України з 20.05.2010 року.

У період з 20.05.2010 року по 06.11.2015 року, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України Про Національну поліцію та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивача було звільнено з 06.11.2015 року, відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 2326 о/с, в запас Збройних Сил за пунктом 64 з (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) до Національної поліції).

Наказом Національної поліції України від 07.11.2015 року № 61 о/с, відповідно до пунктів 9 і 12 Закону України Про Національну поліцію , позивач призначений в органі поліції, як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання полковник поліції в порядку переатестування.

З 07.11.2015 року по теперішній час позивач проходить службу в Національній поліції України, а на даний час, в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України. Призначений на службу в Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України наказом від 23.10.2019 року № 4 о/с.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 23.10.2019 року № 4 о/с, станом на 23.10.2019 року, позивачу встановлено стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки - 11 років 06 місяців 29 днів.

З метою отримання інформації про стаж служби в поліції, який відповідно до Закону України Про Національну поліцію надає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, позивач звернувся із рапортом від 19.05.2020 року до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про надання інформації.

Листом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 22.05.2020 року № 4608/55/02-2020, позивачу було повідомлено про те, що згідно з даними особової справи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей , вислуга років, станом на 01.11.2019 року, становила 21 рік 05 місяців 00 днів.

Крім того повідомлено, що відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні», особи начальницького складу податкової міліції проходили службу в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, а також на них поширювалася дія нормативних документів, що регламентували проходження служби в органах внутрішніх справ, однак, в період з 01.06.1998 року по 20.05.2010 року податкова міліція не входила до складу органів внутрішніх справ. Ураховуючи вищевказане, вислуга років в органах державної податкової служби України не зараховується до стажу служби в поліції.

Тож, вислуга років позивача у податковій міліції не була зарахована Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Вважаючи дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо незарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції вислугу років в податковій міліції з 01.06.1998 року по 20.05.2010 року, неправомірними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до норм частини першої статті 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частиною першою статті 78 Закону №580-VIII, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Так, частиною другою статті 78 Закону №580-VIII, передбачено, що до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

При цьому, у відповідності до приписів частини третьої статті 78 Закону №580-VIII, під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України від 05 липня 2012 року №508-VІ, внесено зміни до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356 ПК України, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України Про міліцію та Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист .

Крім того, зазначені норми кореспондуються із нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року № 509-ХІІ (далі - Закон №509-ХІІ), який був чинним до 19 листопада 2012 року, та який регулював правовий статус податкової міліції.

Відповідно до статті 19 Закону №509-ХІІ, податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 509-ХІІ, особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Так, статтею 26 Закону №509-ХІІ, визначено, що держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України Про міліцію .

Тож, з наведеного слідує, що служба у податковій міліції прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, тобто, служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, відтак, на переконання суду, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому, повинна і зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону № 508-VIII.

Аналогічні правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі № 826/16143/18 та від 13.08.2021 року у справі № 440/1564/20.

Так, Верховним Судом було зауважено, що «аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі №826/16143/18, у якій склалися подібні правовідносини, дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що служба в органах податкової міліції відсутня у переліку, визначеному статтею 78 Закону №580-VIII, а тому не може бути зарахована при проведенні перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки. Проте не звернув уваги на те, що чинним на час проходження позивачем служби в податковій міліції та виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в податковій міліції, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу. Ураховуючи наведене, помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що при визначенні стажу служби в поліції ОСОБА_1 відповідач діяв у спосіб, установлений чинним законодавством».

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно не було враховано до стажу служби в поліції наявну у ОСОБА_1 , на момент його переходу на службу у Національну поліцію України, вислугу років з 1998 року по 2010 рік у податковій міліції.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону №580-VІІІ, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції № 988 від 11 листопада 2015 року, встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У відповідності до пунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII, зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей від 23 грудня 2015 року № 900-VIII, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, пункт 15 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Таким чином, відповідачем неправомірно не було зараховано до стажу служби позивача стаж служби з 01.06.1998 року по 20.05.2010 року у податковій міліції, а тому, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вірним є висновок суду першої інстанції щодо необхідності виходу за межі позовних вимог та визнання протиправним й скасування наказу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 4 о/с від 23.10.2019 року в частині встановлення позивачу, станом на 19.05.2019 стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, - 09 років 11 місяців 29 днів, тобто, без урахування строку служби в податковій міліції з 01.06.1998 по 20.05.2010, враховуючи межі заявлених вимог апеляційної скарги та ст. 308 КАС України.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 01 лютого 2022 року.