Справа № 460/9516/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/9516/20 пров. № А/857/20035/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шавель Р.М.

секретар судового засідання Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Плеяда Транс-Сервіс» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року (головуючий суддя Друзенко Н.В., м.Рівне, проголошено 10:22:07) у справі № 460/9516/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плеяда Транс-Сервіс" до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2020 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №208533 від 04.08.2020.

Позов обґрунтовує тим, що за наслідками габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що належить ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс» на праві власності, посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт, у яких зафіксовано порушення, а саме: неоформлення дозволу на рух транспортного засобу із перевищенням вагових параметрів, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку з чим постановою №208533 від 04.08.2020 відповідачем щодо позивача застосовано адміністративно-господарський штраф. Вказує, що висновок про перевищення вагових параметрів зроблений відповідачем за результатами проведення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу безпідставно. Звертає увагу, що відповідальність за дотримання законодавства у сфері безпеки руху, заходів збереження автомобільних доріг загального користування покладено на перевізника, який здійснює перевезення вантажів, а не на власника транспортного засобу. Зазначає, що ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс» не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки транспортний засіб, щодо якого здійснювалася перевірка, на час перевезення вантажу знаходився у користуванні у ТОВ «ТАРТАКС» на підставі договору найму від 22.11.2019. Звертає увагу, що постанову №208533 від 04.08.2020 ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс» не отримувало, як і повідомлення щодо виклику на розгляд матеріалів, які слугували підставою для її прийняття.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс» не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки транспортний засіб, щодо якого здійснювалася перевірка, на час перевезення вантажу знаходився у користуванні у ТОВ «ТАРТАКС» на підставі договору найму від 22.11.2019. Вказує, що при складанні матеріалів працівниками Укртрансбезпеки, перевізник був визначений не згідно ТТН, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У відповідь на апеляційну скаргу відповідач подав відзив, в якому проти вимог скаржника заперечує, просить скаргу залишити без задоволення. На думку відповідача, позиція позивача з приводу того, що його позбавили можливості брати участь у розгляді справи є некоректною, оскільки, Управлінням вчинені вичерпні дії, спрямовані на повідомлення ТзОВ «Плеяда Транс-Сервіс» про дату, час та місце розгляду акту про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.3 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга може містити клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив про своє бажання взяти участь у розгляді справи. До того ж зазначав, що просить взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розгляд справи було призначено на 20 січня 2022 року, однак відкладено на 27 січня 2022 року.

Заяви щодо проведення судового засідання 27 січня 2022 року в режимі відеоконференції скаржник не подавав, натомість надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс» () є зареєстрованою юридичною особою, місцезнаходження: м.Рівне, вул. Костромська, 1, кв.2, види діяльності за КВЕД: 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів (основний); 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; 16.21 Виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону; 16.22 Виробництво щитового паркету; 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; 16.24 Виробництво дерев`яної тари; 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 69.10 Діяльність у сфері права. До графи «відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» внесено одну особу « ОСОБА_1 (згідно за статутом) керівник».

Видами діяльності ТОВ «ТАРТАКС» () за КВЕД є: 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво (основний); 02.20 Лісозаготівлі; 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; 16.24 Виробництво дерев`яної тари; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання. До 14.07.2021 єдиним засновником, кінцевим беніфеціарним власником та єдиною особою, що може вчиняти дії від імені даної юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фігурував ОСОБА_1 . З 14.07.2021 єдиним засновником, кінцевим беніфеціарним власником та керівником став ОСОБА_2 .

З долученого до матеріалів справи копії договору найму, датованого 22.11.2019 вбачається, що ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс», в особі директора ОСОБА_1 , в порядку та умовах визначеним цим договором передає, а ТОВ «ТАРТАКС», в особі в.о. директора Савурка Василя Олександровича, приймає у строкове платне користування транспортні засоби, а саме, автомобілі марки: Рено Магнум ДНЗ - НОМЕР_1 ;: Вольво FH 42Т ДНЗ - НОМЕР_2 ; Вольво FH 12, ДНЗ - НОМЕР_3 ; Вольво FH 12, ДНЗ- НОМЕР_4 ; Вольво FH 42Т ДНЗ - НОМЕР_5 ; причіпи: ВІЕЛТОН ДН- НОМЕР_6 ; ВІЕЛТОН ДН - НОМЕР_7 ; Шмітц S 01 ДН- НОМЕР_8 ; Шмітц S 01 ДН- НОМЕР_9 ; Шмітц S 01 ДН - НОМЕР_10 (лісовоз); Шмітц S 01 ДН - НОМЕР_11 (лісовоз). Згідно з пунктом 3.1. даного договору транспортні засоби будуть використовуватись наймачем для здійснення господарської діяльності, що не суперечить статутній діяльності наймача, а саме: для вантажних перевезень лісопродукції та дрібних речей. Договір містить лише початок строку найму. Умови про строк закінчення терміну найму відсутні. За пунктом 6.1. договору - плата за найм становить 100 грн. за одну сцепку (автомобіль з причіпом) в місяць. Відповідно до пункту 7.4. договору, наймач зобов`язується: за рахунок власних коштів здійснювати технічне обслуговування майна, в тому числі, але не винятково: поточні діагностику та ремонт, переобладнання, технічну оснастку, поліпшення технічного стану майна, заміну агрегатів, які вийшли із ладу в ході використання майна наймачем, тощо; здійснити страхування цивільної відповідальності власника та водіїв транспортного засобу; використовувати майно відповідно до його призначення, визначеного п. 3.1. даного договору; своєчасно і в повному обсязі здійснювати платежі; здійснювати за власний рахунок заправлення паливно-мастильними матеріалами; здійснювати за власний рахунок технічне обслуговування майна; підтримувати майно в належному стані та здійснювати поточний ремонт; забезпечувати за власний рахунок капітальний та поточний ремонт майна; допускати до керування майна лише осіб, що мають достатню підготовку; забезпечити схоронність майна; усувати наслідки аварій та пошкоджень майна, що виникли під час експлуатації його наймачем; по закінченню строку повернути майно наймодавцю у справному стані, не гіршому ніж на час передачі його у найм за актом приймання-передачі.

25 червня 2020 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, відповідно до направлення на рейдову перевірку №011923 від 19.06.2020, на а/д Н-22 (Устилуг-Луцьк-Рівне) проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Цього дня на 127 км. вказаної автодороги був зупинений транспортний засіб марки VOLVO FH12, ДНЗ - НОМЕР_3 з причіпом Шмітц S 01 ДНЗ НОМЕР_12 під керуванням водія ОСОБА_3 , який надав для перевірки посадовим особам управління Укртрансбезпеки у Волинській області наступні документи: посвідчення водія НОМЕР_13 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO FH12, ДНЗ - НОМЕР_3 серії НОМЕР_14 та причіпу Шмітц S 01 ДНЗ НОМЕР_12 серії НОМЕР_15 , згідно з якими їх власником є ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс»; товарно-транспортну накладну №65478 від 24.06.2020, де автомобільним перевізником вказано: ТОВ «Лав Транс», замовником і вантажовідправником - ТОВ «Фірма «Вікант», вантажодержувачем ПП «Інтертрейд», вид перевезень: самовивіз, пункт навантаження: м.Кривий Ріг, пункт розвантаження: м.Луцьк, вантаж: катанка і прокат арматурний, загальною вагою 22,080 тон.

За результатами габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу з причіпом встановлено, що навантаження на строєну вісь з одиночними шинами складає 23,35 т. при нормативно допустимому - 22 т. Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування від 25.06.2020 о 12:50 год. Наведене підтверджується також Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0016624 від 25.06.2020 та Актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0021949 від тієї ж дати. Вказані документи підписані водієм ОСОБА_3 без жодних застережень.

На підставі зазначених вище документів габаритно-вагового контролю складено розрахунок №62/20 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 25.06.2020 №0021949, яким ТОВ «Плеяда-Транс-сервіс» нараховано плату за проїзд в сумі 631,20 євро. Цей документ також підписаний водієм ОСОБА_3 без жодних застережень.

Також за результатами перевірки було складено Акт №237069 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. В акті зафіксовано, що під час перевірки встановлено порушення ст.ст.34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у саме: відсутній дозвіл на рух ТЗ із перевищенням вагових параметрів встановлених законодавством (строєні осі 23,35т. - норма 22т.). Тим самим зафіксовано порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: абзацу 14 частини першої - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 6,1% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. В графі «пояснення водія про причини порушень» зазначено: «при загрузці забороняли виходити з авто».

Листом №54553/34/24-20 від 22.07.2020 позивача було запрошено прибути 04.08.2020 о 10:30 год. до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вказаний лист був направлений на юридичну адресу ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс», зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим поштовим відправленням 25.07.2020.

Слід зауважити, що через місяць, 25.08.2020, зазначене рекомендоване відправлення (штрих-код 433) повернулося відправнику, як таке, що невручене адресату з відміткою про те, що працівник зв`язку не зміг виконати обов`язку щодо його вручення з інших причин.

У визначений день, 04.08.2020, за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області винесено постанову №208533 про застосування до ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс» адміністративного-господарського штрафу в розмірі 8500 грн., за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що передбачено відповідальність абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Зазначена постанова направлена на юридичну адресу ТОВ «Плеяда Транс-Сервіс» рекомендованим листом 06.08.2020.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 (Закон №2344-ІІІ) державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з статтею 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до статті 33 Закону №2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Апелянт вказує, що ТОВ «Плеяда Транс_Сервіс» не було автомобільним перевізником в розумінні положень Закону №2344-ІІІ, а тому застосування до нього адміністративно-господарського штрафу згідно з постановою №208533 від 04.08.2020 є протиправним та безпідставним.

Колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність договору найму, зовсім не свідчить на користь того, що сторони його реалізували, поміж того, що і зміст вказаного правочину викликає багато питань, позаяк одні його умови протирічать іншим (наприклад договір вміщує випадки дострокового розірвання, в той час як строк договору не визначений), а він фактично був укладений між двома юридичними особами, що перебували під контролем і керівництвом однієї і тієї самої фізичної особи - ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вказує, що в товарно-транспортній накладній №65478 від 24.06.2020, яка пред`являлась водієм під час рейдової перевірки, перевізником було зазначено ТОВ «Лав Транс», а не ТОВ «Тартакс». ТОВ «Тартакс» взагалі не фігурує в такій товарно-транспортній накладній.

За умовами договору найму від 23.11.2019 не передбачено права наймача передавати транспортні засоби у піднайм чи користування іншим особам. Навпаки, наймач повинен використовувати автомобілі для власної статутної діяльності, а саме для вантажних перевезень лісопродукції та дрібних речей. Основним же видом статутної діяльності ТОВ «Тартакс» є лісопильне та стругальне виробництво. В свою чергу, в договорі найму причіп Шмітц S 01 ДНЗ ВХ 0531 ХР визначено як лісовоз.

Ключовим у даному випадку є те, що беручи до уваги положення статті 48 Закону №2344-ІІІ, саме позивач зобов`язаний був забезпечити водія транспортного засобу VOLVO FH12, ДНЗ - НОМЕР_3 з причіпом Шмітц S 01 ДНЗ НОМЕР_12 , під час перевезення ним вантажів копією вищевказаного договору найму від 22.11.2019 для підтвердження факту використання такого транспортного засобу наймачем ТОВ «Тартакс», або ж оформити тимчасовий реєстраційний талон.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що під час розгляду матеріалів про порушення законодавства про автомобільний транспорт і вирішенні питання стосовно того, хто має нести відповідальність, Управління Укртрнсбезпеки підставно виходило з того, що автомобільним перевізником є саме позивач, так як зазначена в товарно-транспортній накладній інформація про ТОВ «Лав Транс», як про перевізника, нічим не підтверджена. Стороною позивача для відповідача не було надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідний вантажний автомобіль з причіпом вибув з його розпорядження і знаходився у правомірному користуванні іншої особи.

Що стосується процедури розгляду справи про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001, апеляційний суд вказує наступне.

Згідно із пунктом 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 цього Порядку передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Зі змісту документів, які містяться у матеріалах справи встановлено, що позивача було викликано на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт завчасно і у встановлений спосіб - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Вказане свідчить, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення і завчасно дізнатися про час і місце розгляду справи, проте вказаним правом не скористався.

Пунктом 27 вищезгаданого Порядку передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач виконав свій обов`язок і завчасно та належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справи без її участі.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (Порядок №1567).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з пунктами 21, 22 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

Разом з тим, відповідно до пункту 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів) і 3 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» №3353-ХІІ від 30.06.1993, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За правилами статті 33 Закону №2862-IV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 (Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до пункту 4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до вимог статті 48 Закону №2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (Порядок №879).

За підпунктом 2 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Також положеннями пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з пунктами 16-18 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Оглядаючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що посадовими особами відповідача був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, який належить на праві власності позивачу, що передбачало визначення його фактичної маси із застосуванням зважувального обладнання. Після проведення зважування сформовано талон, яким зафіксовано навантаження на строєну вісь 23,35 т при допустимих 22 т. Вказане також підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю, де відображено результати вагового контролю.

На виконання пунктів 20 та 21 Порядку №1567 за результатами проведеної перевірки щодо транспортного засобу позивача посадовими особами Управління Укртрансбезпеки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, якими зафіксовано порушення: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу та надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону №2344-ІІІ.

Водночас перевіркою зафіксовано, що передбачені статтею 48 Закону №2344-ІІІ - дозвіл або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, водієм не надані.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону є підставою для застосування штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу приписів абзацу 14 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, відсутність в автомобільного перевізника вищевказаних документів, за умови перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, є підставою для застосування штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведених обставин, апеляційний суд вказує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при прийнятті постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №208533 від 04.08.2020 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавчими актами України, а відтак вказана постанова відповідає критеріям правомірності і підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Плеяда Транс-Сервіс» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі № 460/9516/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 27 січня 2022 року.