Справа № 580/2721/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2721/21 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від "27" жовтня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про зобов`язання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж передбачено частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік, як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, у розмірі семи мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації профінансувати видатки на виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2020 року у розмірі 8 036, 00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій та має право на отримання одноразової грошової допомоги до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, яку всупереч рішенню Конституційного Суду України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 йому у повному розмірі не виплачено.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, позовну заяву залишено без розгляду.

Постановлячи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата допомоги до 05 травня і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Тому, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року до 30 березня 2021 року. Однак позивач звернувся до суду з позовом 05.07.2021, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати його та постановити нову постанову, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що суд першої інстанції в порушення ч. 3 ст. 169 КАС України, згідно з якою у разі усунення позивачем недоліків позовної заяви, остання вважається поданою у день первинного її подання до суду, не звернув увагу, що позовна заява подана позивачем 22.03.2021, тобто з дотриманням шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, зокрема, про визнання протиправним та скасування рішення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж передбачено частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для уточнення позовних вимог.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 20.09.2021 позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

08.10.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду у якій вказано, що у зв`язку з проведенням реформування органів державної влади та державного управління, останні тривалий час безрезультатно звертався письмово до міського управління соціального захисту населення в м. Каневі, обласної державної адміністрації, департаменту соціального захисту ОДА для встановлення причини зменшення розміру грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік. Встановлення кола відповідачів у даній справі потребувало значного проміжку у часі внаслідок чого позивач звернувся з позовною заявою до адміністративного суду з пропущеним строком звернення. У зв`язку з викладеним просить суд поновити строк звернення до суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, позовну заяву залишено без розгляду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідачі виплатили йому допомогу до 5 травня 2020 року в меншому розмірі, від передбаченого законодавством.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI частину п`яту статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у такій редакції "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Статтею 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №607/7919/17.

Отже, 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата допомоги до 05 травня і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Тому, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року до 30 березня 2021 року.

Однак позивач звернувся до суду з цим позовом у травні 2021 року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на довготривале встановлення кола відповідачів у даній справі є безпідставним, оскільки питання належного відповідача розглянуто Верховним Судом в рішенні від 29.09.2020 у зразковій адміністративній справі №440/2722/20.

Також колегія суддів зауважує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії" рішення від 22 жовтня 1996 року, справа "Девеер проти Бельгії" рішення від 27 лютого 1980 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" розтлумачено обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права. Диспозитивність прав учасників судового процесу та їхніх представників зумовлює заборону зловживання ними, зокрема, в аспекті "підривних" ("руйнівних") діянь із метою скасування прав і свобод (із урахуванням рішень Європейського суду з прав людини у справах "Engel and Others v. the Netherlands", "Lawless v. Ireland", "Michael Kuhnen v. Germany", "Preda and Dardari v. Italy", "Refah Partisi and Other v/ Turkey", "Witzsch v. Germany", "Z'danoka v Latvia").

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду й відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та його поновлення, у зв`язку з чим залишив позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів відхиляє аргумент скаржника про те, що позов подано 22.03.2021, тобто з дотриманням шестимісячного строку звернення до суду, оскільки позивач належних та допустимих доказів на підтвердження таких доводів не надав. Наданий скаржником до апеляційної скарги адміністративний позов ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про зобов`язання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, який датований 22.03.2021, не містить відповідної відмітки на ньому про отримання судом позову. Будь-який інший доказ про надіслання (направлення) вказаного позову до суду скаржник не надав.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає з підстав, наведених вище.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від "27" жовтня 2021 р - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 08 лютого 2022 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків