Справа № 560/20123/21
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

11 лютого 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка є законним представником дитини-інваліда ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради , Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка є законним представником дитини-інваліда ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та Хмельницької обласної державної адміністрації щодо незабезпечення безоплатного отримання реабілітаційних послуг дитині-інваліду ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення її до реабілітаційної установи;

- стягнути з Хмельницької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 56 640 грн як компенсацію оплачених за власний рахунок послуг реабілітації дитини-інваліда ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та Хмельницької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду по 10 000 грн, з кожного.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є законним представником дитини-інваліда ОСОБА_2 , що надає їй право на безоплатне забезпечення реабілітаційними послугами, яке порушується відповідачами.

Вказує, що у зв`язку із тим, що у 2021 році кошти на здійснення реабілітаційних послуг для її доньки виділені не були, вона була змушена за власний рахунок направити її на реабілітацію.

На думку позивача, витрачені нею кошти мають бути відшкодовані, зважаючи на що звернулась до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На адресу суду від представника Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що у 2021 році ОСОБА_2 відповідно до договору №03198563/р/21/102 від 18.11.2021 була забезпечена реабілітаційними послугами на граничну вартість 25000 грн. Крім того, відповідачем безперервно вичиняються дії спрямовані на виділення додаткового фінансування на виконання бюджетної програми 2507100 "Реабілітація дітей з інвалідністю" в Хмельницькій області, підтвердженням чого є його звернення до Міністерства соціальної політики України.

Правом на подання відзиву Хмельницька обласна державна адміністрація не скористалась, жодних клопотань чи заяв до суду не надходило, у зв`язку із чим на підставі п. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дитиною - інвалідом, підтвердженням чого є посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, копія якого є в матеріалах справи.

05.04.2021 законний представник дитини-інваліда ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась із заявою до Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, в якій, з метою виконання реабілітаційної програми дитини - інваліда, просила направити ОСОБА_2 до реабілітаційної установи, а саме до оздоровчо - реабілітаційного центру "Модричі" з 29.06.2021.

У зв`язку із ненаправленням доньки позивача на реабілітацію, остання неодноразово зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради щодо вирішення зазначеного питання.

Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради листами №8183 від 30.06.2021 та №С-7952-21 від 01.07.2021 було повідомлено позивача про те, що її доньку поставлено в загальну чергу забезпечення реабілітаційними послугами, про що зроблений запис у відповідному журналі під №7043 від 27.04.2021.

В подальшому, позивач звернулась із заявою до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, в якій просила надати роз`яснення щодо порядку розподілу, виділення та перерахування коштів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення реабілітації дітей з інвалідністю» від 27.03.2019 №309, в частині забезпечення реабілітаційними послугами її доньки.

Листом №04.02-С/758 від 16.07.2021 Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації повідомив позивача про те, що її доньку поставлено в загальну чергу забезпечення реабілітаційними послугами, а також про те, що на виконання бюджетної програми 2507100 "Реабілітація дітей з інвалідністю" в Хмельницькій області в поточному році виділено кошти в сумі 5 733 351 грн, а також про існування додаткової потреби в коштах в розмірі 1 617 000 грн.

У зв`язку із тим, що кошти на здійснення реабілітаційних послуг для її доньки виділені не були, позивач була змушена за власний рахунок направити її на реабілітацію, загальна вартість якої складає 56 640,00 грн.

Вважаючи, що відповідачами допущена протиправна бездіяльність в частині ненаправлення доньки позивача до реабілітаційного центру та незабезпечення її реабілітаційними послугами за рахунок коштів із державного бюджету, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Частинами 6, 9 статті 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" визначено, що особи з інвалідністю і діти з інвалідністю за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками. Порядок та умови забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю лікарськими, технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, санаторно-курортними путівками, автомобілями, а також переліки технічних та інших засобів реабілітації і виробів медичного призначення визначає Кабінет Міністрів України.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Реабілітація дітей з інвалідністю" визначається Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення реабілітації дітей з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 №309 (далі - Порядок).

Пунктом 8 Порядку визначено, що вартість реабілітаційних послуг для кожної дитини визначається реабілітаційною установою відповідно до індивідуальної програми реабілітації.

Гранична вартість реабілітаційних послуг на рік для однієї дитини, яка відповідно до індивідуальної програми реабілітації за більшістю основних категорій життєдіяльності має обмеження I та II ступеня, не може перевищувати 16 тис. гривень, III ступеня - 25 тис. гривень.

Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку реабілітаційна установа після надання дитині реабілітаційних послуг надсилає поштою або в інший спосіб місцевому органу акт наданих послуг, оформлений відповідно до вимог законодавства, і документ щодо проведення розрахунків за результатами забезпечення реабілітаційними послугами згідно з умовами договору.

Акт наданих послуг може бути оформлений з використанням електронного підпису з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Також реабілітаційна установа видає одному з батьків чи законному представнику дитини довідку про надані реабілітаційні послуги та результати реабілітації за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Після забезпечення дитини реабілітаційними послугами реабілітаційна установа вносить до централізованого банку даних з проблем інвалідності інформацію про надані реабілітаційні (платні) послуги, їх обсяг, вартість, дати надання.

Відшкодування вартості реабілітаційних послуг для дітей здійснюється місцевими органами в межах бюджетних коштів шляхом їх безготівкового перерахування реабілітаційним установам як оплати за надані послуги відповідно до укладених договорів на підставі актів наданих послуг у розмірі, що не перевищує встановленої граничної вартості реабілітаційних послуг, а якщо вартість таких послуг є меншою від граничної, - у розмірі, що не перевищує фактичної вартості реабілітаційних послуг.

Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства чітко зрозуміло, що відшкодування вартості реабілітаційних послуг здійснюється місцевими органами в межах бюджетних коштів шляхом їх безготівкового перерахування саме реабілітаційним установам, а не батькам чи законним представникам дитини - інваліда.

Крім того, як видно з матеріалів справи, у 2021 році (з 22.11.2021 по 10.12.2021) ОСОБА_2 відповідно до договору №03198563/р/21/102 про забезпечення дитини реабілітаційними послугами від 18.11.2021 та акту наданих послуг від 13.12.2021 була забезпечена реабілітаційними послугами на суму 25 000 грн, що відповідає граничній вартості реабілітаційних послуг на рік для однієї дитини, яка визначена пунктом 8 Порядку.

Також суд враховує ту обставину, що Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради безперервно вчиняються дії спрямовані на виділення додаткового фінансування на виконання бюджетної програми 2507100 "Реабілітація дітей з інвалідністю" в Хмельницькій області, підтвердженням чого є його звернення до Міністерства соціальної політики України.

Зважаючи на це, суд не вбачає протиправної бездіяльності в діях відповідачів, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Суд також вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню вимогу позивача стягнути з Хмельницької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 56 640 грн як компенсацію оплачених за власний рахунок послуг реабілітації дитини-інваліда ОСОБА_2 , з огляду на наступне.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Вказана позовна вимога є похідною від першої вимоги та не належить до задоволення, оскільки відсутні ознаки протиправної бездіяльності відповідачів.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Отже, моральна шкода повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин (тобто бути похідною).

У п. 30 постанови Верховного Суду від 23 січня 2020 року по справі №580/1617/19 викладено правову позицію, згідно якої сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань.

Виходячи з вищезазначеного, позивач повинен довести факт завдання йому моральної шкоди, надати належні докази того, що саме бездіяльність відповідачів призвела до матеріальних втрат і душевних страждань.

Проте, позивачем не доведено, що бездіяльність відповідачів завдала наслідків, які спричинили їй моральну шкоду. У справі немає доказів, які б вказували на це, так само як і обґрунтування її розміру.

Отже, позовна вимога про стягнення моральної шкоди також не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі №159/1257/18 та від 12 березня 2020 року по справі №159/751/17.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 , яка є законним представником дитини-інваліда ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради (вул. Проскурівського підпілля, 32, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 03198563) Хмельницька обласна державна адміністрація (майдан Незалежності, 2, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29005 , код ЄДРПОУ - 22985083)

Головуючий суддя Я.В. Драновський