Справа № 240/18548/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18548/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

08 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2021 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Коростишівської міської ради про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 грудня 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 10.02.2021 позивач звернувся до Коростишівської міської ради із запитом на інформацію щодо надання наступної інформації :

1. Копію розпорядчого документу про направлення звернення ОСОБА_1 від 07 жовтня 2020 року (додаток 1, далі - заява, звернення) для виконання відповідній посадовій особі.

2. Інформацію чи доводились, та ким до відома депутатів, чи розглядались та при прийнятті рішення враховувались обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін цільового призначення земельної ділянки вказаної в картографічному матеріалі з Генерального плану м. Коростишів та викопіюванні від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1698/2-15 відділу Держземагенства у Коростишівському районі доданому міській раді з заявою від 14.04.2015 року (оригінал надано з первинною заявою ОСОБА_1 ), на «Для індивідуального садівництва», обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін, додані в додатку 2 до заяви.

3. Інформацію чи доводились, та ким до відома депутатів, чи розглядались та при прийнятті рішення враховані листи міської ради про неможливість будівництва на земельній ділянці вказаній в картографічному матеріалі з Генерального плану м. Коростишів (в додатку 1) та викопіюванні від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1698/2-15 відділу Держземагенства у Коростишівському районі доданому міській раді з заявою від 14.04.2015 року (оригінал надано з первинною заявою ОСОБА_1 ), додані в додатку 3 до заяви.

4. Інформацію чи доводились, та ким до відома депутатів, чи розглядались та при прийнятті рішення враховані рішення судів, якими скасовувались попередні рішення міської ради про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для передачі в приватну власність ОСОБА_1 для ведення індивідуального садівництва та про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,10 га для передачі в приватну власність ОСОБА_1 для індивідуального житлового будівництва, додані в додатку 4 до заяви.

03.03.2021 за №03-17/Х-254 Коростишівська міська рада надала заявнику відповідь на запит від 10.02.2021, в якій вказала, що заява від 07.10.2020 року була розписана резолюцією секретаря Коростишівської міської ради Єсипчук Н.М. від 08.10.2020 року на ОСОБА_2 , відділ правової та кадрової роботи та на відділ земельних відносин та екології міської ради.

Також, зазначено, що інформація щодо обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін цільового призначення земельної ділянки вказаної в картографічному матеріалі генерального плану м. Коростишева та у викопіюванні відділу Держземагенства у Коростишівському районі від 14.04.2015року №34-612-0.2-1698/2-15 розглядалось відділом земельних відносин та екології міської ради коли формувався проект рішення. Також доведено до позивача, що дане питання розглядатиметься депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року, про дату та час засідання комісії ОСОБА_1 буде повідомлено додатково.

Також, зазначено, що інформація та листи міської ради стосовно неможливості будівництва на земельній ділянці відповідно до картографічного матеріалу генерального плану м. Коростишева та до викопіювання відділу Держземагенства у Коростишівському районі від 14.04.2015 року №34-612-0.2-1698/2-15 враховані відділом земельних відносин та екології міської ради коли формувався проект рішення. Вказано, що дане питання розглядатиметься депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин природокористування, планування територій, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року про дату та час комісії ОСОБА_1 буде повідомлено додатково.

Крім того, вказано, що інформація по рішеннях судів, якими скасовувались рішення міської ради з даного питання, депутатам надавалась коротко, так як був відсутній під час розгляду даного проекту рішення на комісії працівник відділу правової та кадрової роботи. Також, зазначено, що дане питання розглядатиметься депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року та про дату та час комісії ОСОБА_3 буде повідомлено додатково.

Вважаючи, що відповідачем у встановлений Законом термін повної інформації по суті звернення не надано, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно змісту ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" за № 2939-VI від 13.01.2011, публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що доступ до інформації забезпечується зокрема шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно ч. 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Статтею 12 даного Закону визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації", метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Тобто, положення вказаного закону регулюють правовідносини з приводу забезпечення отримання інформації громадянами або іншими особами, що створюється та виникає в процесі функціонування суб`єктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань, така інформація є (має бути) загальнодоступною та не стосується конкретно визначених осіб.

Крім того, слід вказати, що статтею 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації", встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Також відповідно до ст. 4 цього Закону, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах, зокрема, прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.

Згідно ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Таким чином, доступ до публічної інформації, крім передбаченої цим Законом публічної інформації з обмеженим доступом, щодо якої існує спеціальний порядок її поширення, можливо за допомогою двох способів, а саме отримання такої інформації з загальнодоступних встановлених законом джерел оприлюднення суб`єктами владних повноважень публічної інформації, або за результатами надання такої інформації у відповідь на конкретне відповідне звернення особи.

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Частиною 1 ст. 20 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Згідно з ч. 4 ст. 20 вказаного Закону, у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до статті 23 Закону України Про доступ до публічної інформації Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Положеннями п. 41.1 ст.41 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції. Тому відповідно пункту 3 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником інформації, пов`язаної з виконанням цих повноважень.

Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, в тому числі, організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (підпункт 19-1.1.40 п. 19-1.1 ст. 19 Податкового кодексу України)

З матеріалів справи встановлено, що 03.03.2021 за №03-17/Х-254 Коростишівська міська рада надала заявнику відповідь на запит від 10.02.2021, в якій вказала, що заява від 07.10.2020 року була розписана резолюцією секретаря Коростишівської міської ради Єсипчук Н.М. від 08.10.2020 року на ОСОБА_2 , відділ правової та кадрової роботи та на відділ земельних відносин та екології міської ради.

Також, зазначено, що інформація щодо обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін цільового призначення земельної ділянки вказаної в картографічному матеріалі генерального плану м. Коростишева та у викопіюванні відділу Держземагенства у Коростишівському районі від 14.04.2015року №34-612-0.2-1698/2-15 розглядалось відділом земельних відносин та екології міської ради коли формувався проект рішення. Також доведено до позивача, що дане питання розглядатиметься депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року, про дату та час засідання комісії ОСОБА_1 буде повідомлено додатково.

Також, зазначено, що інформація та листи міської ради стосовно неможливості будівництва на земельній ділянці відповідно до картографічного матеріалу генерального плану м. Коростишева та до викопіювання відділу Держземагенства у Коростишівському районі від 14.04.2015 року №34-612-0.2-1698/2-15 враховані відділом земельних відносин та екології міської ради коли формувався проект рішення. Вказано, що дане питання розглядатиметься депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин природокористування, планування територій, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року про дату та час комісії ОСОБА_1 буде повідомлено додатково.

Крім того, вказано, що інформація по рішеннях судів, якими скасовувались рішення міської ради з даного питання, депутатам надавалась коротко, так як був відсутній під час розгляду даного проекту рішення на комісії працівник відділу правової та кадрової роботи. Також, зазначено, що дане питання розглядатиметься депутатами на постійній комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури та екології, яка відбудеться в березні місяці поточного року та про дату та час комісії ОСОБА_3 буде повідомлено додатково.

Як вбачається із змісту позовної заяви та апеляційної скарги, доводи позивача зводяться до того, що відповідачем не надано на його запит повної інформації.

Колегія суддів зазначає, що розпорядник повинен забезпечити особі, яка звертається із запитом на інформацію, доступ саме до тієї інформації чи документів, які він просить надати, а у випадку, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, - відмовити у її наданні, не виходячи за межі чітко поставленого питання, щодо якого зроблено запит.

Розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він володіє. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду 25 червня 2019 року по справі №9901/925/18 викладено правову позицію, згідно якої розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, у постанові Верховного Суду України від 23 травня 2017 року по справі №800/541/16 зазначено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян», на порушення якої посилається позивач, передбачено, зокрема, обов`язок органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб в межах своїх повноважень об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги. На виконання вказаного обов`язку відповідачем було надано відповідь на звернення позивача в межах своєї компетенції.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відтак, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що в даному випадку при наданні відповіді на запит на інформацію позивача, Коростишівська міська рада дотримувалась вимог чинного законодавства України та Закону України " Про доступ до публічної інформації".

З урахуванням наведеного вказані обставини, свідчать про відсутність порушених прав позивача у межах спірних відносин, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні правові норми і неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права в ході апеляційного розгляду справи не виявлено, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційних скарг відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.