Справа № 580/7646/21
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року справа № 580/7646/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Зерщикової Т.В.,

представника позивача Аполонова А.В. (згідно з ордером),

представники відповідачів не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОКУЛЬТИВАЦІЯ УКРАЇНА" до Головного управління ДПС у Черкаській області, ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОКУЛЬТИВАЦІЯ УКРАЇНА" (18003, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Різдвяна, будинок 232/1; ) (далі позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов, в якому з урахуванням заяви (вх.№41847/21 від 27.10.2021) просило:

визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі відповідач-1) від 03.09.2021:

№3065836/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №290 до податкової накладної (далі - ПН) від 10.03.2021 №91 на суму ПДВ 6373,68грн;

№3065833/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №289 до ПН від 26.02.2021 №73 на суму ПДВ 5000,00грн;

№3065837/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №288 до ПН від 05.02.2021 №46 на суму ПДВ 3333,33грн;

№3065835/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №286 до ПН від 18.12.2020 №149 на суму ПДВ 5000,00грн;

№3065834/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №287 до податкової накладної від 21.12.2020 №158 на суму ПДВ 20000,00грн;

зобов`язати ДЕРЖАВНУ ПОДАТКОВУ СЛУЖБУ УКРАЇНИ (04053, місто Київ, Львівська Площа, будинок 8; ) (далі - відповідач-2) зареєструвати в ЄРПН датами подання його розрахунки коригування від 17.08.2021: №290 до ПН від 10.03.2021 №91, №289 до ПН від 26.02.2021 №73, №288 до ПН від 05.02.2021 №46, №286 до ПН від 18.12.2020 №149, №287 до ПН від 21.12.2020 №158;

стягнути з відповідачів судові витрати.

0.11.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідачів з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Стверджують, що не допустили порушення вимог закону та спірні рішення винесені із-за ненадання позивачем документів на підтвердження дотримання правила «першої події». Також просить урахувати, що реєстрація податкових розрахунків є дискреційним повноваженням відповідачів.

22.11.2021 позивач надав письмову відповідь на відзив з проханням позов задовольнити. Просить урахувати, що податкові розрахунки у заявлених спірних правовідносинах сформовані з підстав зменшення податкових зобов`язань у зв`язку з поверненням позивачем його контрагенту коштів за не виконане заплановане постачання кукурудзи. У поданих відповідачу-1 документах не було виявлено порушень щодо складання і в спірних рішеннях, як і у відзиві, не зазначено, яких саме документів не вистачає для реєстрації розрахунків коригування до ПН. Звертає увагу, що частина таких розрахунків з ідентичних підстав була зареєстрована. Крім того, стверджує, що в подібних правовідносинах вирішений на його користь спір у справі №580/2827/20 частково внаслідок застосованого способу відновлення порушених прав зобов`язання повторно розглянути розрахунки коригування не відновив його порушених прав, оскільки відповідач-2 так і не прийняв конкретного рішення. Тобто, виявився не ефективним. Тому просить суд зобов`язати відповідача-2 зареєструвати вказані документи.

Під час підготовчого провадження суд задовольнив заяву позивача щодо залучення та заміну складу відповідачів, зміну предмету позову (вх.№41847/21 від 27.10.2021), продовжив термін підготовчого провадження на 30днів, долучив всі подані сторонами докази та вирішив спір розглянути за відсутності представника відповідачів, зважаючи на не забезпечення ними без поважних причин їх прибуття у призначені підготовчі та судові засідання.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

З відомостей у ЄДРПОУ суд установив, що позивач зареєстрований як юридична особа з 17.02.2016. Зареєстровані види господарської діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.21 Вирощування винограду; 01.23 Вирощування цитрусових; 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.27 Вирощування культур для виробництва напоїв; 01.29 Вирощування інших багаторічних культур; 01.30 Відтворення рослин; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.45 Розведення овець і кіз; 01.46 Розведення свиней; 01.47 Розведення свійської птиці; 01.50 Змішане сільське господарство; 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; 02.20 Лісозаготівлі; 02.30 Збирання дикорослих недеревних продуктів; 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; 10.11 Виробництво м`яса; 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 16.21 Виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону; 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами.

Витягом №035 підтверджується включення позивача з 17.01.2018 в реєстр платників ПДВ.

25.06.2018 позивач, як продавець, уклав з Приватним акціонерним товариством «ЛЕБЕДИНСЬКИЙ НАСІННЄВИЙ ЗАВОД» (), як покупцем, договір №25/06АУ, щодо купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, у т.ч., але не виключно, кукурудзи, соняшника, рапса, пшениці.

01.01.2020 вказані сторони договору підписали специфікацію №1 щодо продажу кукурудзи, кількістю 566тон за ціною 6840,00грн/1т. Того ж дня позивач виставив рахунок №75 на оплату всієї партії товару.

Вказаний покупець товару перерахував позивачу кошти за сільськогосподарську продукцію, у т.ч. згідно з платіжними дорученнями:

№232286 від 10.12.2020 у сумі 5000000,00грн (ПДВ 833333,33грн);

№232092 від 18.12.2020 у сумі 30000,00грн (ПДВ 5000,00грн);

№233322 від 21.12.2020 у сумі 120000,00грн (ПДВ 20000,00грн);

№2981 від 05.02.2021 у сумі 20000,00грн (ПДВ 3333,33грн);

№4748-2Q01J/701 від 26.02.2021 у сумі 30000,00грн (ПДВ 5000,00грн);

№5732 від 10.03.2021 у сумі 51900,00грн (ПДВ 6373,68грн).

На вказані дати платіжних доручень позивач виписав ПН:

від 10.12.2020 №148 на суму 3670863,144грн (ПДВ 611810,524грн) доставлена згідно з електронною квитанцією №1 в ЄРПН 23.12.2020;

від 18.12.2020 №149 на суму 30000,00грн (ПДВ 5000,00грн) доставлена згідно з електронною квитанцією №1 в ЄРПН 23.12.2020;

від 21.12.2020 №158 на суму 120000,00грн (ПДВ 20000,00грн) доставлена згідно з електронною квитанцією №1 в ЄРПН 11.01.2021;

від 05.02.2021 №46 на суму 20000,00грн (ПДВ 3333,334грн) доставлена згідно з електронною квитанцією №1 в ЄРПН 11.01.2021;

від 10.03.2021 №91 №288 на суму 51900,00грн (ПДВ 6373,68грн) доставлена згідно з електронною квитанцією №1 в ЄРПН 01.04.2021;

від 26.02.2021 №73 на суму 30000,00грн (ПДВ 5000,00грн) доставлена згідно з електронною квитанцією №1 в ЄРПН 03.03.2021.

01.03.2021 контрагенти підписали специфікацію №2 до вказаного договору щодо продажу кукурудзи, кількістю 8тон за ціною 6498,00грн/1т. Того ж дня позивач виставив рахунок на оплату всієї партії товару.

17.08.2021 Контрагенти підписали акт звірки взаємних розрахунків, вчинених до вказаного договору (відомості якого підтверджуються даними картками рахунків 3611 та 6811 позивача за період 01.12.2020-28.08.2021) за період 01.12.2020-28.08.2021, згідно з яким з урахуванням кредитового для позивача сальдо в сумі 4938236,00грн з 02.12.2020 позивач, отримавши кошти за період з 02.12.2020 до 17.08.2021, поставив товар на суму 3922763,15грн та не поставив (кредитове сальдо контрагента) і має кредитну заборгованість у сумі 8859000,00грн, у т.ч. за вказаними вище платіжними дорученнями.

Листом від 17.08.2021 вих.№908А вказаний контрагент просив позивача повернути кошти в сумі 536024,71грн, перераховані на підставі вказаних вище платіжним доручень.

Позивач перерахував вказаному контрагенту кошти з призначенням щодо повернення плати за кукурудзу та сільськогосподарську продукцію згідно з договором №25/06АУ від 25.06.2018: від 18.12.2020 №233092 у сумі 30000,00грн, від 21.12.2020 №233322 у сумі 120000,00грн, від 05.02.2021 №2981 у сумі 20000,00грн, від 26.02.2021 №4748 у сумі 30000,00грн, від 17.08.2021 №861 у сумі 536,02471грн.

Тому позивач до вказаних вище ПН сформував розрахунки коригування (далі РК) для зменшення податкових зобво`язань з ПДВ :

від 06.08.2021 №282 до ПН від 10.12.2020 №148;

від 17.08.2021: №290 до ПН від 10.03.2021 №91, №289 до ПН від 26.02.2021 №73, №288 до ПН від 05.02.2021 №46, №286 до ПН від 18.12.2020 №149, №287 до ПН від 21.12.2020 №158.

Згідно з квитанціями №1 РК прийняті, але реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України у зв`язку з відповідністю операцій пункту 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Щодо кожного РК позивач надав електронні та письмові пояснення з копіями всіх вказаних вище документів. У поясненнях зазначив, що РК сформовані щодо зареєстрованих в ЄРПН ПН у зв`язку з поверненням ним коштів, сплачених контрагентом, як попередня оплата товару.

У результаті їх розгляду відповідач-1 виніс рішення від 03.09.2021:

№3065708/40282983 про реєстрацію РК №282 до ПН №148;

а також спірні - про відмову в реєстрації: №3065836/40282983 щодо РК №290 до ПН №91, №3065833/40282983 щодо РК №289 до ПН №73, №3065837/40282983 щодо РК №288 до ПН №46, №3065835/40282983 щодо РК №286 до ПН №149, №3065834/40282983 щодо РК №287 до ПН №158 (далі - спірні рішення).

Підставою спірних рішень вказано, що не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У додатковій інформації зазначено про ненадання первинних документів щодо першої події.

Позивач їх оскаржив в адміністративному порядку до комісії в складі відповідача-2. У результаті розгляду відповідна комісія відповідача-2 винесла рішення від 16.09.2021 №41485/40282983/2 про відмову у задоволенні скарги.

Тому позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Для вирішення спору суд урахував вимогу абзацу другого ст.19 Конституції України щодо обов`язку всіх органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти в порядку, межах і спосіб, що визначені законом.

Спірні відносини регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі Порядок №1246), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі Порядок №1165), Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі Порядок №520).

Відповідно до п.2 Порядку №1246 розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до ПН (РК) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

До ЄРПН згідно з п.4 Порядку №1246 вносяться відомості щодо ПН та/або РК, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

ПН та/або РК приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній ПН/РК.

Відповідно до п.12 Порядку №1246 після надходження ПН та/або РК до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності їх затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію ПН та/або РК, платником податку на момент їх складення та реєстрації;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для ПН та/або РК, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в ЄРПН відомостей, що містяться у ПН, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації ПН та/або РК з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.18 Порядку №1246 на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації ПН та/або РК щодо таких ПН та/або РК проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).

За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН та/або РК, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.

Квитанція про реєстрацію ПН та/або РК, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Оскільки спірні правовідносини пов`язані з ПН на продаж позивачем товару суд урахував п.201.10 ПК України, згідно з яким при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

ПН, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його ПН та/або РК до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання ПН/РК, зареєстрованих в ЄРПН, покупець надсилає в електронному вигляді запит до ЄРПН, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН та ПН/РК в електронному вигляді. Такі ПН/РК вважаються зареєстрованими в ЄРПН та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в ЄРПН розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в ЄРПН покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до ЄРПН, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в ЄРПН та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в ЄРПН та отриманими продавцем.

Датою та часом надання ПН та/або РК в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані ПН/РК сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН.

Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено критерії ризиковості платника ПДВ, а додатком 3 - критерії ризиковості здійснення операцій.

Пунктом 5 Критеріїв згідно з додатком 3, що вказані підставою зупинення РК позивача, передбачає: перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в РК на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі ПН/РК, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017року, зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі ПН/РК на постачання такого/такої товару/послуги.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок №520.

Відповідно до п.2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія контролюючого органу згідно з п.44 Порядку №1165 перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Отже, відповідні комісії не обмежені переліком документів, що надаються платниками у разі зупинення реєстрації ПН та зобов`язані проаналізувати зміст посвідчуваних ними відомостей, звірити дані, у т.ч. з наявною податковою інформацією в контексті виявлених підстав для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Суд врахував відсутність доказів з`ясування відповідачами обсягу придбання, постачання сільськогосподарського товару у правовідносинах позивача зі вказаним вище контрагентом на виявлення різниць. Відповідно, відповідачі не перевірили пояснення платника щодо того, що РК сформовані з підстав повернення коштів, отриманих, як аванс за товар, який позивач у подальшому не поставив.

Згідно з п.п.3, 4 Порядку №520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Виконання вказаної норми платником полягає не у формальному підході, а є орієнтиром для спростування платником виявлених автоматизованою системою моніторингу ознак ризиковості.

Відповідно до п.п.10, 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі виявлення однієї зі вказаних трьох підстав:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Форма такого рішення затверджена в Додатку до Порядку №520.

Перевіряючи обґрунтованість спірних рішень та їх відповідність законодавчим підставам, суд урахував, що позивач надав відповідачам письмові пояснення та документи, які, на його думку, підтверджували підстави для коригування податкової звітності з ПДВ, а саме зменшення податкових зобов`язань (відповідно податкового кредиту для контрагента), на які він виписав ВН щодо продажу товару, який він не поставив та повернув кошти покупцю, що підтверджується вказаними вище платіжними дорученнями.

Суд звернув увагу, що в спірному рішенні відповідача-1 не підкреслено види документів, які були відсутні, що є порушенням правил заповнення такого рішення, передбаченим додатком до Порядку №520. Зазначена в додатковій інформації відсутність первинних документів на підтвердження першої події не є обґрунтованою підставою для відмови у реєстрації РК з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - ЗУ №996-XIV) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік та фінансова звітність згідно зі ст.4 ЗУ №996-XIV ґрунтуються на таких принципах:

повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;

послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;

безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;

нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;

інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст.1 ЗУ №996-XIV).

Зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

Витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Отже, для правильного ведення податкової звітності документи бухгалтерського обліку повинні відображати дійсну господарську операцію, внаслідок якої суб`єкти господарювання отримують зміни в майновому стані. Складання первинних документів та формування податкової звітності щодо правочинів, які реально не відбувалися, є податковим порушенням та не надає право брати податковий кредит. Відповідно, не призводить до виникнення податкових зобов`язань.

Операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, відповідно до підп. а п. 185.1 ст185 ПК України є об`єктом оподаткування ПДВ.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з п.187.1. ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг згідно з п.188.1 ст.188 ПК України визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення;

електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Абзацом першим п.201.1 ст.201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти ПН в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

ПН згідно з п.201.7 ст.201 ПК України складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Абзацом першим п.201.10 ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Отже, дії продавця щодо реєстрації в ЄРПН ПН щодо продажу товару, виписаної за правилом першої події, є виконанням встановленого законом обов`язку. Такого обов`язку дотримався позивач, реєструючи ПН з підстав отримання попередньої оплати за товар від вказаного контрагента.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій згідно з ч.1 ст.9 ЗУ №996-XIV є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ №996-XIV можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, первинним документом для операцій реалізації товару є видаткова накладна. Доказом його переміщення товарно-транспортна накладна (згідно з п.11.1 розділу 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363).

Пояснення позивача відповідачам під час процедури розблокування реєстрації РК та зміст таких РК полягали в коригуванні взятих податкових зобов`язань з ПДВ на підставі виписаних раніше за правилом першої події (оплати товару) ПН та в подальшому їх знятті із-за невиконання зобов`язання з поставки товару за договірною ціною та поверненням коштів авансів.

Оскільки фактичного відвантаження товару, що був оплачений авансовими платежами, не доведено будь-яким доказом, вимагання видаткових накладних контролюючим органом без урахування вказаних у платіжних дорученнях призначень платежів, не є обґрунтованим.

Досліджуючи подані відповідачам пакети документів, суд звернув увагу, що ціна на попередньо оплачений товар за 1 тону згідно зі специфікацією №1 була вищою. Видаткові накладні до платіжних документів на авансові проплати відсутні. До дати повернення коштів позивачем контрагенту сторони договору підписали згадану вище специфікацію №2, якою змінили ціну та вартість товару, а також істотно зменшили його кількість.

Отже, підтверджений платіжними дорученнями позивача факт повернення отриманих сум коштів за непоставлений товар, свідчить про виникнення законних підстав для коригування раніше задекларованих позивачем податкових зобов`язань з ПДВ. Вказані платником обставини підтверджувалися також змістом призначень платіжних доручень на оплату та повернення таких коштів, листом контрагента з проханням повернути кошти.

Розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача (п.1.4 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 №22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976).

Абзацом першим п.3.1 глави 3 вказаної Інструкції визначено, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Відповідно до п.3.7 глави 3 вказаної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Отже, платіжне доручення є первинним документом щодо перерахунку коштів і призначення платежу визначає виключно платник, що для всіх обов`язкове для врахування.

Несвоєчасність оформлення РК відповідно до дати, з якої виникли підстави його скласти, не є підставою для відмови в його реєстрації в ЄРПН, позаяк за такі дії окремо в ст.1201 ПК України передбачена відповідальність платника.

Тому суд дійшов висновку, що сукупність поданих позивачем для реєстрації РК документів свідчила про відсутність поставок товару та повернення отриманих за його коштів, а відповідно й про наявність підстав для коригування раніше задекларованих податкових зобов`язань і реєстрації РК до відповідних ПН в ЄРПН.

Оскільки під час розгляду документів позивача відповідач-1 не розглянув їх в контексті перевірки викладених платником обставин, змісту РК і виду господарських операцій, суд дійшов висновку, що спірні рішення винесені протиправно та підлягають скасуванню.

Документи, подані позивачем суду, копії яких не надавалися відповідачам у спірних праовідносинах, не враховані, зважаючи на обов`язок суду ретроспективного аналізу обставин спору.

З приводу адміністративного оскарження суд урахував.

Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації ПН/розрахунку коригування в ЄРПН також затверджений згаданою вище постановою КМУ №1165 та передбачає.

Згідно з абзацом другим пункту 1 розгляд скарги здійснюється комісією центрального рівня за участю уповноваженої особи Мінфіну.

Відповідно до п.11 вказаного Порядку платник податку має право додавати до скарги пояснення та копії документів, які підтверджують інформацію, зазначену в ПН/РК, реєстрація яких зупинена.

Згідно з пунктом 12 за результатами розгляду скарги комісія центрального рівня у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, приймає одне з таких рішень:

задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі;

залишає скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН/РК коригування в Реєстрі без змін.

Підстави, за наявності яких приймається одне зі вказаних рішень, зазначений Порядок не передбачає.

Оскільки, як встановлено вище, відповідач-1 прийняв рішення за відсутності правових і фактичних підстав, а пакет документів позивача як для відповідача-1, так і для відповідача-2 містив достатні відомості для реєстрації РК, відповідач-2 в процесі адміністративного оскарження мав можливість виправити помилку комісії нижчого рівня. Зважаючи, що рішення про залишення без задоволення скарги платника не породжує будь-яких прав та обов`язків, суд дійшов висновку, що порушення заявленого права позивача допущене також з вини відповідача-2.

Згідно з п.19 Порядку №1246 ПН та/або РК, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до ЄРПН на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, відповідно до п.20 Порядку №1246 здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Згідно з підп.14.1.242 п.14.1 ст.14 ПК України технічний адміністратор електронного кабінету - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що здійснює заходи із розробки, створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення електронного кабінету, відповідає за виконання всіх етапів життєвого циклу такого програмного забезпечення, за його технічне і технологічне забезпечення, впровадження, функціонування, оновлення, модифікацію, усунення помилок, забезпечення цілісності та автентичності вихідного програмного коду; здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до електронного кабінету, відповідає за збереження та захист даних цих електронних сервісів.

Отже, саме відповідач-2 уповноважений забезпечити прийняття та реєстрацію ПН та РК.

Тому належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача з огляду на завдання адміністративного суду, визначене в ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), є зобов`язання відповідача-2, як адміністратора ЄРПН, зареєструвати вказані РК датами їх подання до реєстру.

Посилання відповідачів дискреційність повноважень не враховані, оскільки за умови належного розгляду документів платника для реєстрації ПН відповідна комісія не може прийняти декілька правомірних рішень. Натомість за наявності підстав єдиним законним є рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Отже, таке повноваження не є дискреційним.

Зважаючи на результат вирішеного спору згідно з ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою, підтверджені платіжним дорученням від 27.09.2021 №987 на суму 22270,00грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів порівно, оскільки відповідач-1 порушив, а відповідач-2 не виправив в процесі адміністративного оскарження заявлені порушені права позивача.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити адміністративний позов ТОВ "АГРОКУЛЬТИВАЦІЯ УКРАЇНА" повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.09.2021:

№3065836/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №290 до ПН від 10.03.2021 №91 на суму ПДВ 6373,68грн;

№3065833/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №289 до ПН від 26.02.2021 №73 на суму ПДВ 5000,00грн;

№3065837/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №288 до ПН від 05.02.2021 №46 на суму ПДВ 3333,33грн;

№3065835/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №286 до ПН від 18.12.2020 №149 на суму ПДВ 5000,00грн;

№3065834/40282983 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 17.08.2021 №287 до ПН від 21.12.2020 №158 на суму ПДВ 20000,00грн.

Зобов`язати ДЕРЖАВНУ ПОДАТКОВУ СЛУЖБУ УКРАЇНИ (04053, місто Київ, Львівська Площа, будинок 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датами подання розрахунки коригування Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОКУЛЬТИВАЦІЯ УКРАЇНА" (18003, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Різдвяна, будинок 232/1; ) від 17.08.2021:

№290 до податкової накладної від 10.03.2021 №91;

№289 до податкової накладної від 26.02.2021 №73;

№288 до податкової накладної від 05.02.2021 №46;

№286 до податкової накладної від 18.12.2020 №149;

№287 до податкової накладної від 21.12.2020 №158.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОКУЛЬТИВАЦІЯ УКРАЇНА" (18003, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Різдвяна, будинок 232/1; ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в розмірі 22270,00грн (двадцять дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) та ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (04053, місто Київ, Львівська Площа, будинок 8; ) порівно, а саме по 11135,00грн (одинадцять тисяч сто тридцять п`ять гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення виготовлене та підписане в повному обсязі 10.02.2022.