Справа № 120/4124/21-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4124/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

01 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач у квітні 2021 року вернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 в сумі 3 533,15 грн. та заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по 30.10.2017 в сумі 2 791,77 грн.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.08.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 та не проведення індексації грошового забезпечення з 19.02.2016 по 30.10.2017 включно.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 в сумі 3 533,52 грн.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по 31.10.2017 включно.

У задоволенні решти позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по індексації грошового забезпечення в сумі 2 791,77 грн. відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що кількість нічних змін позивача за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 становить 86, тому заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді доплати за службу в нічний час за вказаний період становить 3 533, 52 грн., згідно посадового окладу позивача, визначеного на відповідний місяць.

Також вказано, що за період перебування позивача на посаді останньому було нараховано та виплачено грошове забезпечення, яке складалося з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за стаж служби та щомісячної премії. При цьому індексація грошового забезпечення позивача у період з 19.02.2016 по 30.10.2017 не нараховувалась та не виплачувалась, тобто відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо непроведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась у відповідності до вимог чинного законодавства в межах номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат встановлених відповідним наказом керівника в межах вимог чинного законодавства. Також вказує, що при розрахунку заборгованості по доплаті за службу в нічний час, судом не враховано положення пункту 11 Розділу ІІ "Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", яким передбачено двохгодинну перерву для відпочинку поліцейським, які несуть службу в нічний час, яка не включається в службовий час. Крім того, зазначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Стосовно індексації грошового забезпечення відповідачем вказано, що таке право виникло після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 782 від 18.10.2017, якою внесено зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та доповнено абзац 5 після слова "військовослужбовці" словом "поліцейських". Відтак, вважає, що права на виплату коштів по індексації позивач не мав.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 18.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно з п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 у період з 19.02.2016 по 31.01.2018 проходив службу в УПП у Вінницькій області. З 19.02.2016 призначений на посаду інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Вінниці ДПП з посадовим окладом 2400 грн. та надбавкою за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Листом від 12.04.2021 № 10зі/41/21/02-2021 на звернення позивача відповідач повідомив, зокрема, що за час служби позивача в УПП у Вінницькій області ДПП в період з 19.02.2016 по 31.01.3018 ним відповідно до розстановки сил та засобів було відпрацьовано 86 нічних змін, а саме: за 2016 рік: лютий 2 зміни, березень 3 зміни, квітень 0 змін, травень 0 змін, червень 0 змін, липень 0 змін, серпень 8 змін, вересень 8 змін, жовтень 6 змін, листопад 7 змін, грудень 8 змін; за 2017 рік: січень 8 змін, лютий 7 змін, березень 0 змін, квітень 0 змін, травень 7 змін, червень 7 змін, липень 7 змін, серпень 7 змін, вересень 1 зміна, жовтень 0 змін, листопад 0 змін, грудень - 0 змін; за 2018 рік: січень 0 змін.

Додатково повідомлено, що нормами чинного законодавства не встановлено погодинної оплати поліцейським. Поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Службою в нічний час вважається виконання поліцейським службових обов`язків у період з 22:00 до 06:00 години, також поліцейським, які несуть в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше 2 годин (перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час).

Позивач, вважаючи, що має право на доплату за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 та індексацію грошового забезпечення, звернувся до суду із цим позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в часині задоволення позову за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1 та 2 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п. 5 цієї Постанови визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 260 від 06.04.2016, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно з п. 3 Розділу І вказаного Порядку, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Відповідно до п. 11 Розділу II Порядку № 260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

З наведених норм слідує, що розрахунок доплати за службу в нічний час здійснюється наступним чином: "місячний посадовий оклад" поділити "на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні" помножити на "кількість годин служби в нічний час" помножити на "35 відсотків (відсотковий розмір доплати за службу в нічний час)".

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, всупереч вимогам постанови № 988 та Порядку № 260 доплату позивачу за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 відповідач не здійснював.

Згідно з листом ДПП НПУ у Вінницькій області від 12.04.2021 №10зі/41/21/02-2021 кількість нічних змін ОСОБА_1 за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 становить 86, відповідно відомостей про грошове забезпечення посадовий оклад позивача згідно штату у лютому 2016 року станови 0 грн.; у березні 2016 року - 3310,34 грн.; за період з квітня 2016 року по серпень 2016 року - 2400 грн.; у вересні 2016 року 2503,27 грн.; за період з жовтня 2016 року по січень 2018 року - 2500 грн.

З врахуванням пункту 11 Розділу ІІ Порядку № 260 ОСОБА_1 до виплати належала доплата за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 в такому розмірі:

- березень 2016 року (3310,34/175 х 24 х 35%) = 158,89 грн.;

- серпень 2016 року (2400/175 х 64 х 35%) = 307,20 грн.;

- вересень 2016 року (2503,23/176 х 64 х 35%) = 318,59 грн.;

- жовтень 2016 року (2500/159 х 48 х 35%) = 264,15 грн.;

- листопад 2016 року (2500/ 176 х 56 х 35%) = 278,40 грн.;

- грудень 2016 року (2500/ 176 х 64 х 35%) = 318,18 грн.;

- січень 2017 року (2500/ 159 х 64 х 35%) = 352,20 грн.;

- лютий 2017 року (2500/160 х 56 х 35%) = 306,25 грн.;

- травень 2017 року (2500/ 159 х 56 х 35%) = 308,17 грн.;

- червень 2017 року (2500/159 х 56 х 35%) = 308,17 грн.;

- липень 2017 року (2500/168 х 56 х 35%) = 291,66 грн.;

- серпень 2017 року (2500/175 х 56 х 35%) = 280,00 грн.;

- вересень 2017 року (2500/168 х 8 х 35%) = 41,66 грн.

Всього: 3533,52 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 становить 3533,52 грн., згідно посадового окладу позивача, визначеного на відповідний місяць.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що позивачу виплачувалося грошове забезпечення в межах граничних розмірів такого грошового забезпечення, згідно із займаними посадами, які включають в себе всі складові та види грошового забезпечення поліцейських та схеми посадових окладів, встановлених Постановою № 988, оскільки відповідно до вимог Постанови № 988 та Порядку № 260 доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок з її виплати чітко закріплений у підпункті 3 пункту 5 Постанови № 988.

Крім того скаржник вказує на те, що поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин, і цей час не включається у службовий.

Однак як вірно зазначалося судом першої інстанції, факт надання позивачу під час несення служби в нічний час перерви для відпочинку та харчування не підтверджується документально.

За змістом положень пункту 11 Порядку № 260 належним та допустимим доказом фактично відпрацьованого позивачем часу служби в нічний час, в тому числі з урахуванням перерви на відпочинок, могла б бути Довідка обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку № 260. При цьому обов`язок зі складення такої довідки покладається саме на відповідача.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, зазначена довідка відсутня та щодо позивача не оформлялась.

До того ж пунктом 11 Розділу ІІ Порядку № 260 закріплено право, а не обов`язок поліцейського на перерву для відпочинку під час служби в нічний час. Водночас тривалість такої перерви може становити до двох годин (а не дві години рівно), що додатково свідчить про недоведеність доводів відповідача в цій частині.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно не здійснював позивачеві доплату за службу в нічний час, а відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, лише з коригуванням суми відповідної заборгованості, а саме 3533,52 грн., а не як зазначає позивач 3533,15 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості по індексації грошового забезпечення колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Вказана норма Закону є чинною з моменту прийняття Закону України "Про Національну поліцію".

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України № 1282-ХІІ від 03.07.1991 "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон №1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 4 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно статей 18, 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078). Згідно з пунктом 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Правомірність своїх дій апелянт обґрунтовує тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 "Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення" (далі - Постанова № 782) внесено зміни до пункту 2 Порядку № 1078 шляхом доповнення абзацу п`ятого після слова "військовослужбовців" словом "поліцейських". Тому індексація грошового забезпечення позивача проводилась саме з листопада 2017 року, тоді як у спірний період позивач не мав права на виплату індексації грошового забезпечення.

Разом з тим, грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації в силу вимог закону, про що прямо передбачено частиною 5 статті 94 Закону № 580-VIII.

Тобто, Постанова № 782 лише усунула прогалину в правовому регулюванні питання щодо індексації грошового забезпечення поліцейських, а не визначила право поліцейських на таку індексацію, яке, як вже зазначалось, було гарантоване законом.

Як вбачається з матеріалів справи, за період перебування позивача на посаді останньому було нараховано та виплачено грошове забезпечення, яке складалося з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за стаж служби та щомісячної премії.

Як зазначає позивач, та не заперечує відповідач, індексація грошового забезпечення позивача у період з 19.02.2016 по 30.10.2017 не нараховувалась та не виплачувалась, тобто відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо непроведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача.

Враховуючи, що у цій справі встановлювалось право особи на нарахування та виплату спірної грошової суми, яка визначена не була, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості по індексації грошового забезпечення заявлена передчасно, отже задоволенню не підлягає.

Таким чином, з огляду на встановлену під час розгляду справи протиправну бездіяльність відповідача, з метою належного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язання Департаменту патрульної поліції Національної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по 30.10.2017 включно.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів зауважує, що аналогічні правові висновки застосовувалися Сьомими апеляційним адміністративним судом, зокрема, у постанові від 30.09.2021 у справі № 120/4252/21-а.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для зміни розподілу судових витрат немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.