Справа № 520/20595/21
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 р. № 520/20595/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області (вул. Зміївська, 48, смт Безлюдівка Харківського району Харківської області) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому позивач просив зобов`язати Виконавчий комітет Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області повторно, з урахуванням правової оцінки наданої суду у рішенні в цій справі, розглянути заяву ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 від 03 червня 2021 року та забезпечити її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безкоштовним харчуванням, як дитину внутрішньо переміщених осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_2 . У червні 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила забезпечити її малолітню дитину ОСОБА_2 безкоштовною молочною продукцією з КП «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування». Листом від 30.06.2021 відповідач повідомив позивача, що внутрішньо-переміщені особи не мають пільг для харчування у Безлюдівській селищній раді. Не погодившись із такою відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 07.09.2017 №6324-4164.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06.11.2020.

Позивач звернулася до відповідача із заявою щодо надання пільг для харчування дитини як внутрішньо переміщеної особи.

Листом від 30.06.2020 №С-721/02-21 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для надання пільг для харчування.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За пунктом 6 частини 1 статті 32 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація медичного обслуговування та харчування у закладах освіти, культури, фізкультури і спорту, оздоровчих закладах, які належать територіальним громадам або передані їм.

Пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей встановлено, що незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Органи місцевого самоврядування та місцеві органи виконавчої влади забезпечують безкоштовним харчуванням дітей в закладах дошкільної освіти міста з числа внутрішньо переміщених осіб, дітей, які мають статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення безкоштовним харчуванням дітей внутрішньо переміщених осіб» №474-ІХ від 16.01.2020, який набув чинності 20.05.2020 року.

Так, п.5 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення безкоштовним харчуванням дітей внутрішньо переміщених осіб» №474-ІХ, статтю 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 1, ст. 1, № 11, ст. 75; 2016 р., № 6, ст. 58) після частини дев`ятої доповнити новою частиною такого змісту:

"10. Діти з числа внутрішньо переміщених осіб чи діти, які мають статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, які навчаються у дошкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладах незалежно від підпорядкування, типів і форми власності, забезпечуються безкоштовним харчуванням у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Згідно ч.3ст.33 Закону України «Про дошкільну освіту» дітям грудного віку та дітям другого року життя, які входять до складу малозабезпечених сімей, дітям грудного віку та дітям раннього віку, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, або з числа внутрішньо переміщених осіб за рахунок держави гарантується забезпечення дитячим харчуванням у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач та син, є внутрішньо переміщеними особами, а отже мають право на пільги, встановлені Законом України «Про внутрішньо переміщених осіб», зокрема на забезпечення безкоштовним харчуванням з дати набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення безкоштовним харчуванням дітей внутрішньо переміщених осіб» №474-ІХ чинності.

Забезпечення здійснюється відповідно до чинного законодавства відповідно до Інструкції «Про порядок безкоштовного забезпечення продуктами дитячого харчування дітей перших двох років життя із малозабезпечених сімей», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.03.1994 №42.

Відповідно до розділу І зазначеної інструкції малозабезпеченими вважаються ті сім`ї з дітьми, яким призначається та виплачується державна допомога згідно з Законом

України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" ( 2811-12 ) (глава 7). Для включення в списки дітей перших двох років на безкоштовне харчування батькам дитини необхідно подати довідку з місця одержання допомоги про одержання вказаної допомоги в лікувальний заклад, що складає ці списки.

Списки дітей перших двох років життя на безкоштовне харчування складаються дільничними педіатрами міст та районних центрів, працівниками фельдшерсько-акушерських пунктів в сільській місцевості та затверджуються державними адміністраціями, виконкомами міських і сільських Рад народних депутатів.

Згідно з затвердженими списками дітей із малозабезпечених сімей, дільничні педіатри (фельдшери) виписують дитині харчування на спеціальному рецептурному бланку із штампом "безкоштовно".

Видача безкоштовного харчування проводиться через молочні кухні та роздаткові пункти лікарень, поліклінік.

Дітям першого року життя видається рекомендований набір продуктів згідно з додатком N 1 до цієї інструкції. Дітям другого року життя видається рекомендований набір продуктів згідно з додатком N 2 до цієї інструкції.

Отже, для включення в списки дітей перших двох років на безкоштовне харчування батькам дитини необхідно подати довідку з місця одержання допомоги про одержання вказаної допомоги в лікувальний заклад, що складає ці списки.

Як убачається з матеріалів справи, позивач 03.06.2021 звернулася до голови Виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області із заявою про забезпечення її малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , безкоштовною молочною продукцією, як внутрішньо переміщеної особи.

Проте, листом від 30.06.2021 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для надання таких пільг.

Разом з тим, суд не приймає посилань відповідача на відсутність порядку, встановленого КМУ, щодо забезпечення безкоштовним харчуванням дітей внутрішньо переміщених осіб, оскільки підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Отже, відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо неприйняття рішення про забезпечення позивача та її сина безкоштовним харчуванням, як внутрішньо переміщеної особи відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення безкоштовним харчуванням дітей внутрішньо переміщених осіб» №474-ІХ від 16.01.2020.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене та для ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та, враховуючи допущено протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у невиконанні вказаних вище приписів закону, визнати дії відповідача щодо відмови позивачу у забезпеченні її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безкоштовним харчуванням, як внутрішньо переміщеної особи, протиправними та зобов`язати Виконавчий комітет Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області повторно, з урахуванням правової оцінки наданої суду у рішенні в цій справі, розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 червня 2021 року щодо забезпечення її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безкоштовним харчуванням, як внутрішньо переміщеної особи, з прийняттям відповідного рішення.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 було задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення суду по справі по суті позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає до стягнення судовий збір у встановленому законом розмірі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області (вул. Зміївська, 48, смт Безлюдівка Харківського району Харківської області) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у забезпеченні її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безкоштовним харчуванням, як внутрішньо переміщеної особи, протиправними.

Зобов`язати Виконавчий комітет Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області повторно, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні в даній справі, розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 червня 2021 року щодо забезпечення її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безкоштовним харчуванням, як внутрішньо переміщеної особи, з прийняттям відповідного рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко