Справа № 560/4631/21
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4631/21

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

02 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю.

за участю: секретаря судового засідання: Москалюк Ю.П.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Адамчук Л.В.

представників відповідачів: Шостацької Т.В., Крижанівської Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2021 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (ГУ ДСУНС у Хмельницькій області, відповідач 1), 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (далі 3 ДПРЧ 1 ДПРЗ, відповідач 2), в якому просив:

-визнати неправомірним та скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 04.05.2020 №49;

-визнати неправомірним та скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 08.05.2020 №53;

-визнати неправомірним та скасувати наказ № 196 від 13 травня 2020 року "Про звільнення осіб начальницького складу";

-поновити старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 на посаді начальника 3 ДПРЧ 1 ДПРЗ та поновити дію Контракту про проходження служби цивільного захисту від 22.11.2019 року № 519/ 19, укладеного між позивачем та Начальником ГУ ДСНС України у Хмельницькій області;

-стягнути з ГУ ДСНС України у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року позов задоволено частково:

-визнано неправомірним та скасовано наказ ГУ ДСУНС у Хмельницькій області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 04.05.2020 № 49;

-визнано неправомірним та скасовано наказ ГУ ДСУНС у Хмельницькій області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 08.05.2020 № 53;

-визнано неправомірним та скасовано наказ ГУ ДСУНС з питань надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області № 196 від 13 травня 2020 року "Про звільнення осіб начальницького складу" в частині звільнення ОСОБА_1 ;

-поновлено старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 на посаді начальника 3 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Хмельницькій області та поновлено дію Контракту про проходження служби цивільного захисту від 22.11.2019 року № 519/ 19, укладеного між позивачем та Начальником ГУ ДСНС України у Хмельницькій області.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ДСНС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 14 травня 2020 року по 11 червня 2021 року в сумі 200 037 (двісті тридцять сім тисяч) грн. 71 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідачі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи, подали апеляційні скарги.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги ГУ ДСНС у Хмельницькій області зокрема зазначено, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом у справі №560/3026/20 за результатами розгляду якого прийнято судове рішення від 22.09.2020, яке набрало законної сили.

При цьому, на переконання скаржника суд першої інстанції безпідставно поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду.

ГУ ДСНС у Хмельницькій області також просило звернути увагу, що судом першої інстанції помилково прийнято рішення в частині скасування наказів ГУ ДСУНС у Хмельницькій області від 04.05.2020 № 49 та від 08.05.2020 № 53 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки останні приймалися відповідачем 2, а не відповідачем 1. Також, в судовому рішенні не вказано дати, з якої ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді.

Крім того, апелянт вважає, що поновивши дію Контракту про проходження служби цивільного захисту від 22.11.2019 року № 519/19, укладеного між позивачем та Начальником ГУ ДСНС України у Хмельницькій області, суд першої інстанції втрутився в дискреційні повноваження відповідача 1.

ГУ ДСНС у Хмельницькій області вказано і те, що суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку, що підставою для звільнення ОСОБА_1 слугували виявлені недоліки заповнення журналу індивідуально-виховної роботи, оскільки останнього звільнено за систематичне невиконання умов контракту.

Мотивами апеляційної скарги відповідача 2 зазначено, що 22.04.2020 заступником начальника 1 ДПРЗ підполковником служби цивільного захисту ОСОБА_2 виявлено ряд недоліків стосовно організації несення внутрішньої та караульної служби, забезпечення утримання і експлуатації спеціальної техніки, обладнання, оснащення засобів телекомунікації та інформації, будівель, споруд та службово-побутових приміщень загону, що входить до повноважень начальника 3 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Хмельницькій області Куніцина В.К., а тому на думку скаржника є помилковим висновок суду першої інстанції в частині недоведеності вини в скоєнні проступку за який останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу від 04.05.2020 № 49.

Стосовно порушення за яке позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу від 08.05.2020 №53 вказано, що наказом 1 ДПРЗ від 23.03.2020 №38 останнього призначено керівником стажування семи осіб середнього та старшого начальницького складу Хмельницького міськрайонного управління ГУ ДСНС. Згідно даного наказу, на ОСОБА_1 зокрема покладено обов`язок проведення контрольних перевірок знань стажистів з питань плану стажування. Крім того, відповідно до п.4 р.7 Положення про 3ДПРЧ 1 ДПРЗ начальник, в тому числі, зобов`язаний організовувати навчально-виробничу практику (стажування) перемінного складу за відповідними програмами, здійснювати практичні заходи щодо їх реалізації у навчальному процесі. Однак, в зв`язку неналежним виконанням позивачем своїх обов`язків по проведенню стажування-ненадання необхідної методичної та практичної допомоги, троє осіб не не здало заліки, в зв`язку з чим його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Також, згідно п.4 р.7 Положення про 3ДПРЧ 1 ДПРЗ начальник зобов`язаний проводити індивідуально-виховну роботу з особовим складом, аналізувати та контролювати дотримання дисципліни працівниками та впроваджувати заходи щодо її зміцнення.

24.02.2020 встановлено, що Журнал індивідуально-виховної роботи начальника 3ДПРЧ 1 ДПРЗ не ведеться належним чином, а саме-відсутня схема організації індивідуально-виховної роботи, журнал не прошитий та не пронумерований, відсутні відмітки в розділах осіб, яких нагороджено державними та відомчими відзнаками, рапорти вивчення соціально-побутових умов підлеглого особового складу та сторінка щодо ведення обліку вивчень.

В зв`язку виявленням вчинення ОСОБА_1 чергового порушення, останнього наказом № 196 від 13 травня 2020 року звільнено з посади.

Окрім іншого, відповідач 2 вказав, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом у справі №560/3026/20, а також, що судом першої інстанції безпідставно поновлено йому строк звернення до суду.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що у відповідності до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представники відповідачів підтримали апеляційні скарги та просить їх задовольнити. В свою чергу, позивач та його представник заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги і просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту в підрозділі ДСНС на посаді начальника 3 ДПРЧ 1 ДПРЗ відповідно до контракту № 519/19 укладеного на 3 роки (дата набрання чинності 12 грудня 2019 року).

Наказом 1 ДПРЗ від 04.05.2020 №49, за порушення службової дисципліни, на старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника 3 ДПРЧ 1 ДПРЗ накладено дисциплінарне стягнення-догана.

Підставою слугувало службове розслідування за наслідками перевірки організації несення служби черговим караулом.

Наказом 1 ДПРЗ від 07.05.2020 №66 "Про призначення службового розслідування" призначено службове розслідування на підставі підпункту 2 пункту 8 Протоколу наради з керівним та начальницьким складом Головного управління з оперативно-службової діяльності за січень-квітень 2020 року від 06.05.2020 №3 щодо неналежної організації стажування інженерно-інспекторського складу, що проводилось в період з 23.03.2020 по 21.04.2020.

За наслідком службового розслідування, наказом 1 ДПРЗ Головного управління від 08 травня 2020 №53 на лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника 3 ДПРЧ 1 ДПРЗ Головного управління, накладено дисциплінарне стягнення - сувора догана.

Наказом 1 ДПРЗ від 08.05.2020 №67 "Про призначення службового розслідування" призначено службове розслідування стосовно недоліків, що були виявлені під час перевірки журналу індивідуально-виховної роботи начальника 3 ДПРЧ ОСОБА_1 .

Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 13 травня 2020 року № 196 "Про звільнення осіб начальницького складу" старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 начальника 3 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Хмельницькій області, звільнено зі служби цивільного захисту, достроково розірвано контракт та виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 173, 176 підпунктом 6 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу), з 13 травня 2020 року.

Підставою для прийняття наказу, відповідачем зазначено: подання начальника 1 ДПРЗ ГУ ДСНС ОСОБА_3 , накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності №49 від 04.05.2020, №53 від 08.05.2020 та матеріали службового розслідування від 12 травня 2020 року.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу затверджено відповідною Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу" від 11 липня 2013 року № 593 (далі - Положення), яким визначено, що служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

За змістом цього Положення особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі-особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання. Для осіб рядового і начальницького складу встановлюється п`ятиденний 40-годинний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для осіб рядового і начальницького складу, курсантів (слухачів) навчальних закладів цивільного захисту - шестиденний робочий тиждень з одним днем відпочинку.

Особи рядового і начальницького складу користуються правами і виконують службові обов`язки відповідно до законодавства та цього Положення. Особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту. Звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту здійснюється: у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) - якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", і за станом здоров`я придатні до військової служби.

Пунктом 176 Положення встановлено, що контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби цивільного захисту: у зв`язку із закінченням строку контракту; за віком; за станом здоров`я; у зв`язку із скороченням штатів; відповідно до заяви особи, яка звільняється у зв`язку із сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу; у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту керівництвом відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту; у зв`язку із набранням законної сили обвинувальним вироком суду; у зв`язку з призовом на строкову військову службу на підставі рішення районної (міської) призовної комісії; у разі неможливості переведення на іншу посаду у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; у зв`язку з набуттям громадянства іноземної держави.

Крім цього, пункт 182 Положення передбачає, що контракт про проходження служби цивільного захисту може бути розірвано достроково з ініціативи ДСНС, яку представляє керівництво органу чи підрозділу цивільного захисту, і особу рядового чи начальницького складу може бути звільнено із служби цивільного захисту у випадках, передбачених підпунктами 2-4, 6 і 8-11 пункту 176 і абзацом першим пункту 178 цього Положення.

У частинах першій, другій і третій статті 101 Кодекс цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року №5403-VI (далі КЦС України) закріплено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

Згідно з частиною першою статті 102 КЦС України на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Частиною першої статті 103 КЦС України передбачено що щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт, з-поміж іншого, з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.

За приписами ч.4 ст. 103 КЦЗ України форма порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Відповідно до п. 6 ч.2 ст.106 КЦЗ України контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу.

За приписами пункту 3 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 11 липня 2013 року №593 особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

У пункті 29 Положення зазначено, що особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Законом України від 5 березня 2009 року №1068-V затверджено Дисциплінарний статут служби цивільного захисту (далі Дисциплінарний статут).

За визначенням, наведеним у п.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна- бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

Службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону.

Службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби: виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; захищати життя, здоров`я, права та власність громадян, територію, інтереси суспільства і держави у разі виникнення надзвичайних ситуацій; бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань; постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій; поважати людську гідність і бути готовим у будь-який час надати допомогу людям; сприяти зміцненню службової дисципліни, виявляти повагу до начальників та старших за званням, бути ввічливим, додержуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; зберігати державну таємницю та іншу охоронювану законом інформацію; берегти та підтримувати в належному стані передані їй у користування майно і техніку (п.2,3 Дисциплінарного статуту).

У пункті 24 Дисциплінарного статуту закріплено, що начальник зобов`язаний підтримувати високий рівень службової дисципліни в органах і підрозділах цивільного захисту, вимагати від підлеглих її додержання, не залишати поза увагою жодного факту вчинення дисциплінарного правопорушення, у повному обсязі використовувати надані йому права, правильно застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Пунктом 28 вказаного Статуту визначено, що прямий начальник зобов`язаний не рідше ніж один раз на півроку контролювати стан службової дисципліни серед підлеглих та вживати заходів із запобігання вчиненню дисциплінарних правопорушень. Начальник, який не забезпечив додержання підлеглими належного рівня службової дисципліни та не вжив для цього відповідних заходів, несе встановлену цим Статутом відповідальність.

Відповідно до пункту 57 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

Згідно пункту 8 Дисциплінарного статуту порушення службової дисципліни- протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

При цьому, грубим дисциплінарним проступком в розумінні пункту 58 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту вважається факт грубого порушення службової дисципліни, що не містить ознак кримінального правопорушення, а саме: невихід на службу без поважних причин; порушення встановленого керівником органу чи підрозділу цивільного захисту розпорядку дня; вживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані чи стані наркотичного сп`яніння; порушення статутних правил несення служби; втрата службового посвідчення, службових документів; невиконання наказів та розпоряджень начальників, що призвело до неготовності до дій за призначенням та зриву виконання покладених на орган чи підрозділ цивільного захисту завдань; порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, що призвело до псування або втрати закріпленого майна, обладнання та техніки, інших матеріальних збитків, а також завдало шкоди здоров`ю особовому складу органу чи підрозділу цивільного захисту або іншим особам; самовільне відлучення курсантів (слухачів) з розташування навчального закладу; невиконання індивідуальних планів роботи науковим, науково-педагогічним, педагогічним складом, ад`юнктами, докторантами.

Статтями 68, 69 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність. На осіб начальницького складу за порушення службової дисципліни, крім зазначених у пункті 68 цього Статуту, можуть накладатися дисциплінарні стягнення у вигляді: 1) звільнення з посади; 2) пониження у спеціальному званні на один ступінь.

За правилами пункту 83 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.

Прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди (ст.83 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службових розслідувань щодо порушень службової дисципліни, у тому числі вчинення дій, за які передбачено адміністративну чи кримінальну відповідальність (далі - порушення службової дисципліни), скоєних особою (особами) рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, у тому числі слухачами і курсантами навчальних закладів сфери управління ДСНС України (далі-особи рядового і начальницького складу), права й обов`язки посадових осіб при проведенні службового розслідування, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затверджена наказом МВС України від 05 травня 2015 року № 515.

Метою проведення службового розслідування є встановлення: обставин (часу, місця) і наслідків порушення службової дисципліни; осіб, винних у вчиненні порушення службової дисципліни, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали передумови для їх спричинення; наявності причинного зв`язку між порушенням службової дисципліни особи (осіб), щодо якої (яких) було призначено службове розслідування, та його наслідками; причин порушення службової дисципліни та умов, що йому сприяли; вимог чинного законодавства, які було порушено; ступеня провини кожної з осіб, причетних до порушення службової дисципліни, та мотивів протиправної поведінки особи (осіб) рядового чи начальницького складу, її (їх) ставлення до скоєного (п.1 Розділу І Інструкції).

Відповідно до пунктів 1,3 розділу 7 Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) рядового або начальницького складу скоїла (и) порушення службової дисципліни або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення порушення службової дисципліни, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім`я та по батькові, інші дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах та підрозділах цивільного захисту і на займаній посаді-з дотриманням вимог чинного законодавства України), характеристику рядового або начальницького складу (зокрема про наявність або відсутність в особи, винної в учиненні порушення службової дисципліни, діючих дисциплінарних стягнень та про осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам); заходи, здійснені під час службового розслідування, й одержані при цьому результати, які підтверджують чи спростовують факт порушення службової дисципліни; наявність причинного зв`язку між порушенням (и) службової дисципліни особи (осіб) рядового або начальницького складу та його (їх) наслідками; умови, що передували скоєнню порушення службової дисципліни або спонукали до цього; вимоги нормативно-правових та інших актів, які було порушено; заперечення, заяви та клопотання особи рядового або начальницького складу, стосовно якої проводилося службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; обставини, причини, умови та наслідки вчиненого особою рядового чи начальницького складу порушення службової дисципліни, рівень заподіяної шкоди та негативного впливу, наявність вини особи (осіб) рядового або начальницького складу, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Якщо вину особи рядового або начальницького складу повністю доведено, за результатами службового розслідування начальник, який призначив службове розслідування, визначає вид дисциплінарного стягнення щодо порушника та доручає підготувати проект відповідного наказу щодо його накладення.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що недотримання працівником ДСНС службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків, є наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування. В той же час, вирішення питання про застосування того чи іншого виду дисциплінарного стягнення, необхідно виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 04 грудня 2019 року у справі №825/1203/17 та від 22 квітня 2020 року у справі №826/23872/15.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17, складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів вчинення працівником дисциплінарного проступку.

У справі, що переглядається, колегією суддів з`ясовано, що 13.05.2020 ГУДСНС прийнято наказ № 196 від 13 травня 2020 року "Про звільнення осіб начальницького складу", яким зокрема начальника 3 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУДСНС ОСОБА_1 з 13.05.2020 звільнено зі служби цивільного захисту.

Підставою для звільнення позивача з посади, у наказі зазначено систематичне невиконання останнім умов контракту.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, факти невиконання ОСОБА_1 умов контракту встановлено за результатами проведення службових розслідувань. В подальшому, на підставі висновків службових розслідувань, відповідачем 2 прийнято накази про накладення на позивача дисциплінарних стягнень.

Так, 04.05.2020 начальником 1ДПРЗ винесено наказ №49 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення "догана".

Зазначеному наказу, передував висновок за результатами службового розслідування від 04.05.2020, відповідно до якого старший лейтенант ОСОБА_1 не організував службу чергового караулу у підрозділі, що призвело до порушення вимог законодавства з питань діяльності органів і підрозділів цивільного захисту.

За змістом вказаного висновку, службове розслідування призначене у зв`язку з виявленням 22.04.2020 о 05-00 год. заступником начальника 1 ДПРЗ Головного управління підполковником служби цивільного захисту Ямчуком А.М. недоліків організації служби чергового караулу 3 ДПРЧ 1 ДПРЗ, а саме-не працює електростанція на АЦ-60 (65053); не працює належним чином сигнально-гучномовний пристрій на АЦ-60 ("65053); в підрозділі відсутні радіостанції, особовий склад караулу не проводить прийом чергування належним чином, про що свідчать слабкі знання про наявність пожежно-технічного обладнання на автомобілях; особовий склад має слабкі знання своїх посадових інструкцій.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 8 Розділу І Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління і підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом МВС України від 07.10.2014 року №1032 (далі Порядок №1032) -караульна служба - вид служби, що організовується в чергових змінах (караулах) і оперативних групах органів управління та підрозділів гарнізону ОРС ЦЗ з метою забезпечення їх постійної готовності до проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт із запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (подій), гасіння пожеж.

Пунктом 7 Розділу V Порядку №1032 посадовими особами караулу є: начальник караулу; помічник командира (капітана) пожежного корабля; командир відділення; водій пожежно-рятувального (аварійно-рятувального) автомобіля, диспетчер (радіотелефоніст) пункту зв`язку.

Згідно з пунктом 9 Розділу V Порядку №1032 начальник караулу підпорядковується начальнику підрозділу і його заступнику. Він є прямим начальником усього особового складу караулу. Він відповідає за: 1)готовність особового складу караулу до виконання дій за призначенням, чітку організацію і несення особовим складом внутрішньої і караульної служб, 2)підготовленість, виховання, дисципліну, морально-психологічний стан підпорядкованого йому особового складу; 3) справне утримання і правильну експлуатацію спеціальної техніки і обладнання, що знаходяться на оснащенні караулу; 4)дотримання правил безпеки праці і пожежної безпеки особовим складом; 5)дотримання розпорядку дня особовим складом караулу та підтримання внутрішнього порядку в караулі.

В свою чергу пунктом 10 Розділу V Порядку №1032 визначено, що начальник караулу, зокрема, повинен: проводити заняття із службової та спеціальної фізичної підготовки з особовим складом караулу і контролювати командирів відділень щодо навчання осо ового складу, розробляти навчально-методичні матеріали на проведення занять та вести журнал обліку проведення занять (підпункт 3); суворо стежити за дотриманням правил пожежної безпеки, чистотою і порядком у службових приміщеннях, стройовою виправкою особового складу караулу, виконанням правил носіння форми одягу і правильної підгонки обмундирування і спорядження (підпункт 8); ознайомлюватися при заступанні на чергування з оперативною обстановкою в районі (на об`єкті), що охороняється, а також отримати необхідні вказівки від начальника підрозділу про додаткові заходи щодо охорони району (об`єкта) (підпункт 10); посилювати контроль у нічний час, вихідні та святкові дні за протипожежним станом об`єкта, що охороняється, висилаючи на додаткові маршрути, дозори осіб особового складу чергового караулу (підпункт 15); стежити за тим, щоб спеціальна техніка, обладнання і спорядження, засоби зв`язку і сигналізації, джерела протипожежного водопостачання, проїзди і під`їзди до будинків і джерел зовнішнього водопостачання правильно експлуатувалися та постійно утримувалися в справному стані. При виявленні несправностей вживати негайних заходів до їх усунення і за необхідності доповідати начальнику підрозділу й оперативному черговому гарнізону ОРС ЦЗ (підпункт 18).

Аналіз вищезазначеного свідчить, що обов`язок організації служби в нічний час входить до безпосередніх обов`язків начальника караулу, а не начальника державної пожежно-рятувальної частини.

Крім того, як зазначено позивачем, з приводу недоліків, виявлених під час перевірки начальником 1 ДПРЗ Головного управління підполковником служби цивільного захисту ОСОБА_2 22.04.2020 розпочато службове розслідування також і стосовно заступника 3 ДПРЧ 1ДПРЗ Головного управління ОСОБА_4 та згідно Висновку про результати службового розслідування від 12 травня 2020 року по факту перевірки, проведеної 22 квітня 2020 року о 05:00 год. стосовно порушення службової дисципліни, виявлено, що останній не організував службу чергового караулу у підрозділі, що призвело до порушення вимог законодавства з питань діяльності органів і підрозділів цивільного захисту.

Вказані обставини підтверджуються і постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі від 27.10.2020 року по справі № 560/3025/20, копія якої досліджена колегією суддів та зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_4 за те ж саме порушення, що і позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині, що в ході проведення службового розслідування та при прийнятті оскаржуваного наказу від 04.05.2020 №49, відповідачем 2 не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що в свою чергу спричинило застосування дисциплінарного стягнення у вигляді "догани", що за даних обставин є надмірним та передчасним.

Також з матеріалів справи слідує, що в період з 23.03.2020 по 21.04.2020 у 3 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС у Хмельницькій області проходили стажування 5 осіб, в тому числі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до наказу 1 ДПРЗ ГУ ДСНС у Хмельницькій області №38 від 23.03.2020 керівником стажування визначено ОСОБА_1 .

Згідно протоколу комісії ГУ ДСНС у Хмельницькій області по прийняттю заліків щодо надання допуску до самостійного виконання обов`язків керівника гасіння пожежі від 04.05.2020 №22 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не здали заліки. В подальшому ці особи успішно здали заліки без проходження додаткового навчання, що не заперечувалося сторонами по справі.

Однак, неуспішне складення іспиту трьома стажерами, слугувало підставою для проведення відповідачем 2 чергового службового розслідування, за висновками якого, винесено наказ від 08.05.2020 № 53 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення-"сувора догана", за неналежно організоване стажування підпорядкованого інженерно-інспекторського складу.

Визначаючись щодо правомірності вищезазначеного наказу, колегія суддів виходить із наступного.

Як було зазначено вище, відповідно до наказу 1 ДПРЗ ГУ ДСНС у Хмельницькій області №38 від 23.03.2020 керівником стажування визначено ОСОБА_1 .

Поряд з цим, за змістом пункту 2 наказу начальника 1 ДПРЗ Головного управління №38 від 23.03.2020 безпосереднє керівництво та персональну відповідальність за якість проведення стажування покладено на заступника начальника загону з реагування на надзвичайні ситуації 1 ДПРЗ ГУ ДСНС у Хмельницькій області підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 .

Обов`язки ж начальника частини щодо організації та проведення стажування визначені п.3 наказу №38 від 23.03.2020, а саме: проведення інструктажу, ознайомлення стажистів з оперативною обстановкою, структурою підрозділу, внутрішнім розпорядком, правилами техніки безпеки під особистий підпис; забезпечення стажистів робочим місцем, необхідним майном, службовими бланками, літературою, надання їм всебічної допомоги; заборони самовільного виїзду за межі міста, району та керування автомототранспортом, перебування на водних об`єктах, вживання спиртних напоїв; сповіщення керівництва державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Хмельницькій області через групу персоналу про всі випадки порушень дисципліни, захворювань та травм.

Окрім того, згідно пункту 4 цього наказу на керівника стажування покладено обов`язки: розробити індивідуальний план стажування; надавати стажистам необхідну методичну і практичну допомогу у вивченні передбачених індивідуальним планом питань; щоденно керувати діяльністю стажистів, оцінюючи їхню роботу за день; здійснювати контроль за дотриманням дисципліни і внутрішнього розпорядку та за веденням щоденника; по закінченню стажування підготувати звіт та характеристику відгук на стажистів з виставленням оцінки (за 5-ти бальною системою) та завірити її печаткою.

Отже, наказом №38 від 23.03.2020 персональну відповідальність за якість проведення стажування та його успішне проходження покладено не на ОСОБА_1 , а на ОСОБА_2 .

Обставин, які б підтверджували факт недотримання позивачем обов`язків, покладених на нього п.п.3,4 вказаного наказу, матеріали службового розслідування не містять.

Не наведено відовідачами спростувань доводів позивача і в тій частині, що останній дотримався всіх обов`язків щодо проведення стажування, відповідачами і під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, скаржниками не доведено правомірності наказу від 08.05.2020 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Надаючи правову оцінку наказу від 13 травня 2020 року №196 "Про звільнення осіб начальницького складу", яким ОСОБА_1 звільнено зі служби цивільного захисту, колегія суддів вказує на таке.

З матеріалів справи вбачається, що третє службове розслідування, призначене згідно з наказом від 08.05.2020 року № 67, стосувалося недоліків виявлених під час перевірки журналу індивідуально-виховної роботи начальника З ДПРЧ ОСОБА_1 .

Так, за приписами 1 Настанови з організації соціально-гуманітарної роботи з рядовим і начальницьким складом та працівниками органів і підрозділів цивільного захисту, затверджної наказом МНС України від 06.03.2008 N 177, соціально-гуманітарна робота з особами рядового і начальницького складу та працівниками органів і підрозділів цивільного захисту (далі - з особовим складом) - це неперервний процес, який включає комплекс організаційних, соціологічних, педагогічних, психологічних, інформаційно-пропагандистських, правових, культурно-просвітницьких, соціальних та індивідуальних виховних заходів, спрямованих на усвідомлення особовим складом політичної мети діяльності Міністерства, системи цінностей, які вони захищають, розвиток та підтримання професійно необхідних психологічних якостей, сприяння реалізації встановлених державою соціально-економічних та правових гарантій щодо забезпечення високої готовності сил, статутного порядку, згуртованості колективів для виконання завдань за призначенням.

Одним із напрямків реалізації завдань соціально-гуманітарної роботи з особовим складом є індивідуальна виховна робота та профілактика правопорушень (п.5 Настанови N 177).

Індивідуальна виховна робота з особовим складом планується та обліковується у спеціальному журналі, форма якого визначена додатком 7 до Настанови № 177.

Відповідно до п.4 розділу VII Положення про 3ДПРЧ1ДПРЗ затвердженого начальником 1 ДПРЗ, начальник зобов`язаний проводити індивідуально-виховну роботу з особовим складом, а аналізувати та контролювати дотримання дисципліни працівниками та впроваджувати заходи про її зміцнення.

Як стверджують самі ж відповідачі, недоліки у веденні Журналу індивідуально-виховної роботи виявлені ще 22.04.2020, тобто про них відповідачу 2 було відомо ще на момент виявлення першого порушення, за яке позивача відповідно до наказу від 04.05.2020 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Проте, 3ДПРЧ1ДПРЗ з незрозумілих підстав розмежовано виявлені порушення та проведено службове розслідування лише стосовно одного з них, і тільки 08.05.2020 призначено чергове службове розслідування, що стосувалося недоліків журналу індивідуально-виховної роботи.

Враховуючи ці недоліки, та те, що станом на 13.05.2020 року ОСОБА_1 мав два дисциплінарних стягнення "догана" та "сувора догана", прийнято рішення про звільнення останнього за систематичне невиконання умов контракту.

Слід зазначити, що законодавство, яке стосується порядку проходження громадянами України служби цивільного захисту, не містить визначення поняття "систематичне невиконання умов контракту".

Контракт про проходження служби цивільного захисту №519/19 від 22.11.2019, за невиконання умов якого ОСОБА_1 звільнено зі служби, також не розкриває його змісту.

У спорах, які стосувалися законності звільнення зі служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу, касаційний суд тлумачив наведене поняття.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 листопада 2020 року у справі №814/1722/16 зазначив, що поняття "систематичність" передбачає застосування до особи заходів дисциплінарного впливу до вчинення нею проступку, після якого керівником прийнято рішення про звільнення зі служби.

Водночас Суд зауважував, що систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією зі сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались два чи більше разів протягом останнього року служби (пункт 39 вказаної постанови).

Крім цього, у постанові від 10 червня 2021 року у справі №560/3025/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що під терміном "систематичне невиконання умов контракту" слід розуміти вчинення дисциплінарного проступку особою рядового і начальницького складу після застосування дисциплінарного стягнення до такої особи, яке не втратило юридичної сили.

Наявність у особи рядового і начальницького складу двох або більше дисциплінарних стягнень, накладених на вказаних осіб протягом року, є підставою для звільнення їх із служби цивільного захисту, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.

Наведена практика касаційного суду свідчить про те, що для кваліфікації поведінки особи рядового чи начальницького складу як "систематичне невиконання умов контракту" достатньо вчинення нею двох дисциплінарних проступків протягом останнього року служби за тієї умови, що попереднє стягнення має юридичну силу.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду, висловленою у постанові від 09 серпня 2021 року у справі № 340/448/19.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що підставою для прийняття наказу про звільнення ОСОБА_8 слугувало вчинення двох дисциплінарних проступків "догани" та "суворої догани", а також порушення, яке полягало у допущенні недоліків при заповненні журналу індивідуально-виховної роботи.

Однак, зважаючи на те, що в рамках розгляду даної справи, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що відповідачами не доведено правомірності наказів 1ДПРЗ від 04.05.2020 №49 та від 08.05.2020 №53, то правові підстави вважати, що має місце систематичне невиконання позивачем умов контракту відсутні, і як наслідок відсутні підстави для застосування до останнього такого виду притягнення до відповідальності, як звільнення.

Варто також звернути увагу на те, що згідно п. 80 Статуту, звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.

Враховуючи характер виявлених під час службових розслідувань проступків, навіть у випадку вчинення їх саме позивачем, колегія суддів вважає, що відповідачами не доведено співмірності вжитих ними заходів дисциплінарного впливу, як у виді доган, так і звільнення.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень при винесенні спірних наказів, діяли без урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій (прийняття рішення), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з дотриманням принципу верховенства права.

На переконання колегії суддів, вищезазначене є достатньою підставою для прийняття рішення про визнання неправомірними та скасування наказів від 04.05.2020 №49, від 08.05.2020 №53 та № 196 від 13.05.2020, а також поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника 3 ДПРЧ 1 ДПРЗ.

При цьому, колегія суддів вказує на те, що прийшовши до висновку про протиправність вказаних наказів, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції помилково вважав, що останні прийняті відповідачем 1, тоді як зміст останніх свідчить, що вони є наказами начальника ДПРЧ 1 ДПРЗ.

Водночас, колегія суддів зазначає, що вирішення питання про поновлення контракту про проходження служби цивільного захисту є дискреційними повноваженнями начальника Управління ДСНС, у якому позивач проходить службу, а тому дане питання не може бути врегульовано на підставі судового рішення.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловлено у постанові від 14 березня 2018 року у справі №816/4585/15.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що скасуванням наказу від 13 травня 2020, яким ОСОБА_1 звільнено з посади, охоплюється і скасування в частині розірвання контракту від 22.11.2019 №519/9.

Однак, суд першої інстанції, обгрунтовано зазначивши у мотивувальній частині про безпідставність позовної вимоги позивача про поновлення дії Контракту від 22.11.2019 року № 519/19, оскільки задоволення останньої є фактично протиправним втручанням в дискреційні повноваження відповідача, безпідставно задовольнив вказану позовну вимогу.

Стосовно стягнення з ГУ ДСУ НС у Хмельницькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 , колегія суддів вказує на слідуюче.

Пунктами 4, 9 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого наказом МВС від 16.08.2018 №623 встановлено, що грошове запечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які займають посади осіб рядового і начальницького складу, передбачені штатами в апараті Державної служби України з надзвичайних ситуацій, її територіальних органах та підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, навчальних закладах цивільного захисту, наукових установах та інших підрозділах, в яких особи рядового і начальницького складу проходять службу цивільного захисту. Грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу за місцем їх постійної служби.

П. 164.2.1. ст. 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

За змістом 18.1. ст.18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Оскільки, позивач проходив службу в 1 ДПРЗ і грошове забезпечення останньому нараховувалося 1 ДПРЗ, яке є окремою юридичною особою, то колегія суддів погоджується з доводами відповідача 1 в частині, що саме відповідач 2 є податковим агентом щодо ОСОБА_1 й зобов`язаний сплачувати податок з доходів з його доходів та компенсацію з доходів фізичних осіб, а тому саме з 1 ДПРЗ підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Що стосується розміру коштів присуджених до виплати судом, то останній не входить до предмету апеляційного оскарження, а тому колегія суддів, відповідно до приписів ч.1 ст.308 КАС України не надає правової оцінки оскаржуваному рішенню в цій частині.

В той же час, посилання відповідачів на те, що позовні вимоги у цій справі є аналогічні позовним вимогам, які були предметом спору у справі №560/3026/20, а тому останньому необхідно було відмовити у відкритті провадження у даній справі відповідно до ч.2 ст.170 КАС України, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Отже, умовами застосування цієї підстави для відмови у відкритті провадження є тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають) та остаточне вирішення тотожного спору рішенням або постановою суду, ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, яке набрало законної сили.

Необхідно зауважити на тому, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року по справі № 9901/432/18 та, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі № 160/8851/19.

Дослідивши зміст судового рішення у справі №560/3026/20 та матеріали даної справи, колегія суддів прийшла до висновку, що позови не є тотожними за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України та відмови у відкритті провадження у справі.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано поновлено строк звернення до суду позивачу, оскільки рішення суду у справі №560/3026/20 оскаржувалося останнім в касаційному порядку, і тільки після винесення Верховним Судом рішення за результатами касаційного перегляду справи, останній мав об`єктивні підстави для звернення до суду з позовними вимогами з іншим обгрунтуванням та ще до одного відповідача.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційних скарг частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності: від 04.05.2020 № 49 та від 08.05.2020 № 53.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби України з питань надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області № 196 від 13 травня 2020 року "Про звільнення осіб начальницького складу" в частині щодо звільнення ОСОБА_1 начальника 3 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, зі служби цивільного захисту, з 13.05.2020.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника 3 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, з 14.05.2020.

Стягнути з 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 травня 2020 року по 11 червня 2021 року в сумі 200 037 (двісті тридцять сім тисяч) грн. 71 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та виплати середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 лютого 2022 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.