Справа № 580/7967/21
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року справа № 580/7967/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Галасун А.О.,

представника позивача: Микитенка В.І. за ордером,

представника відповідача: Білоуса В.Ю. за посадою,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунська» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корсунська» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 18.06.2021 №5010/, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1701627 грн.;

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 18.06.2021 №5011/, яким позивачу зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість в розмірі 140885 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки базуються на наявності на думку перевіряючих недоліків первинних бухгалтерських документів, однак перевіряючими не заперечується фактичне здійснення господарської діяльності контрагентами ТОВ «НІЛ-2011» та ТОВ «ПОЛІССЯ АГРО АКТИВ».

Позивач також зазначив, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог щодо формування податкового кредиту, оскільки з контрагентами ТОВ «НІЛ-2011» та ТОВ «ПОЛІССЯ АГРО АКТИВ» здійснені реальні господарські операції, на підтвердження яких наявні необхідні, належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, а висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами.

За вказаних обставин позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В письмовому відзиві на адміністративний позов та в судовому засіданні представник відповідача просила у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що перевіркою не підтверджується реальність здійснення господарських операцій, документально оформлених між позивачем та контрагентами-постачальниками ТОВ «НІЛ-2011» та ТОВ «ПОЛІССЯ АГРО АКТИВ». Перевіркою встановлено маніпулювання звітністю шляхом зміни номенклатури товару та відображення в реалізації, придбання яких відсутнє та не підтверджується по ланцюгу від контрагентів-постачальників. Зазначене свідчить про відсутність фактичного руху товарів, за відсутності можливості виконання оформлених господарських операцій ТОВ «НІЛ-2011» та ТОВ «ПОЛІССЯ АГРО АКТИВ».

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на підставі направлень на перевірку від 07.05.2021 №961/23-00-07-0404 та № 962/23-00-07-0404, виданих Головним управлінням ДПС у Черкаській області Гордієнко Марії Юріївні, головному державному ревізору-інспектору відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Черкаській області, раднику податкової та митної справи ІІІ рангу та Губанову Сергію Сергійовичу, головному державному ревізору - інспектору відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Черкаській області, раднику податкової та митної справи ІІІ рангу, відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі по тексту - ПКУ) на підставі наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.05.2021 № 838-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунська» (скорочене найменування - ТОВ «Корсунська», далі - товариство) , місцезнаходження: 20441 Черкаська обл., Тальнівський район, с. Корсунка, вул. Миру, буд. 1, з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2021 року, яке становить більше 100 тис. гривень, з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт від 24.05.2021 № 3739/23-00-07-0405/39084795.

Вказаним актом перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), п. 2.4 Наказу №88, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету, за лютий 2021 року на суму 1 361 302 грн., та зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 140 885 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 18.06.2021 №5010/, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1361302 грн., та нараховано штрафні санкції в розмірі 340325 грн.;

- від 18.06.2021 №5011/, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 140885 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 цієї статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом першим пункту 198.6. статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пункт 201.8 вказаної статті передбачає, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до першого та другого абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні є підставою для покупця товарів на віднесення сум ПДВ в накладних до податкового кредиту.

Суд переконаний, що платник податків не може позбавлятись права на податковий кредит внаслідок оціночних суджень перевіряючих, які не підтверджені жодними доказами.

Доказів на підтвердження того, що позивач або його контрагенти не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань, в акті перевірки ревізорами не наведено.

Суд звертає увагу, що в ході проведення перевірки не виявлено серед постачальників позивача суб`єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов`язання, здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами.

В акті перевірки перевіряючі проаналізували постачальників позивача, суми поставок та ПДВ і не вказали в акті перевірки про відсутність реєстрації податкових накладних.

Перевіряючи фактичне здійснення господарських операцій, судом встановлено, що ТОВ «Корсунська» мало господарські правовідносини з ТОВ «Ніл - 2011» з придбання поролону 22-42 білого (2000*1600*60) в кількості 1143,894 кг, на загальну суму 182 222,32 грн., у тому числі ПДВ 30 370,39 грн., про що між підприємствами укладено договір поставки від 08.02.2021 №0802-1 та додаткову угоду до вказаного договору від 09.02.2021 з чітко визначеним предметом, виписано видаткову від 10.02.2021 №85 і податкову накладну №25 від 09.02.2021 на зазначену суму.

Позивачем надано до суду товарно-транспортну накладну № 1002-1 від 10 лютого 2021 року, яка засвідчує транспортування поролону 22-42 білого (2000*1600*60) в кількості 1143,894 кг згідно видаткової накладної від 10.02.2021 №85.

Оплата товару проведена позивачем у повному обсязі на користь ТОВ «Ніл - 2011» на підставі платіжного доручення №6 від 09.02.2021 через АТ КБ «Приватбанк».

Висновки контролюючого органу базуються на тому, що до перевірки не надано наказ про відрядження директора, авансовий звіт про відрядження з підтверджуючими документами, які могли б свідчити про безпосередню участь директора ОСОБА_1 під час укладання та підписання даного договору в м. Дніпро.

Суд зазначає, що відрядження директора не є визначальною ознакою фактичного здійснення господарської операції, адже сторони договору самостійно визначають місце його укладення та можуть у повній мірі обмінюватись кореспонденцією засобами поштового зв`язку. Крім того, керівник підприємства не зобов`язаний оформляти відрядження з метою оформлення господарських операцій, оскільки такий обов`язок прямо не передбачений нормами податкового законодавства.

Щодо викладених в акті перевірки тверджень про відсутність розшифровки підпису особи, яка підписала від імені ТОВ «Корсунська» видаткову накладну №25 від 09.02.2021, суд зазначає, що наведена накладна містить печатку підприємства, що дає змогу достовірно встановити учасників господарської операції.

Більш того, у постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчити про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІ (надалі Закон України № 996-ХІ).

Зі змісту статті 1 Закону України №996-ХІ (в редакції станом на час здійснення спірної господарської операції) випливає, що первинний документ це будь-який документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Законодавством не визначений вичерпний перелік документів, які можуть вважатися первинними, відтак таким, що підтверджують проведення господарської операції і на підставі яких формується звітність. Відсутність деяких реквізитів в одному з первинних документів не робить автоматично господарську операцію такою, що не відбулася.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, ТОВ «Корсунська» мало господарські правовідносини з ТОВ «Полісся Агро Актив» з придбання добрива органічного біогумус в кількості 135208 кг та добрива органічного зоогумус 80,7% у кількості 362 672 кг, на загальну суму 8 830 896,96 грн., у тому числі ПДВ 1 471 816,16 грн., про що між підприємствами укладено договір поставки від 04.02.2021 №04/02/21 та виписано видаткові та податкові накладні на відповідні суми.

Податковий орган також вказує про недоліки видаткових накладних у вигляді відсутності розшифровки підпису особи, яка їх підписала від імені ТОВ «Корсунська», однак такі доводи судом відхиляються з вищенаведених міркувань.

Суд вважає непереконливими посилання відповідача щодо недоліків в оформленні первинних документів позивача, оскільки формальні недоліки в первинних документах повинні оцінюватися в сукупності з іншими обставинами справи. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції.

В ході проведення перевірки позивачем надано відповідачу видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки про оплату, платіжні доручення книги складського обліку матеріалів, звіти по рахунку 20.09, звіти по використанню органічних добрив біогумсу та зоогумусу 80,7 % за березень 2021 року, наданий лист щодо роз`яснення щодо органічного добрива в якому йдеться про технологічний процес переробки органічних відходів, надані протоколи випробувань органічного добрива «зоогумус», експлуатаційний дозвіл №14-20-195, паспорти якості на органічне добриво зоогумус та біогумус, експортні висновки.

Позивач надав під час перевірки документи на підтвердження якості закупленого товару а саме:

- акт Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту . споживачів ГУ Держродспоживслужби в Миколаївській обл., за результатами проведення планового(позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері ветеринарної медицини №14.21.1-48/77 від 22 липня 2020 року;

- експертний висновок №006235 п/20 від 24.11.2020;

- експертний висновок №00623 7 п/20 від 23.11.2020;

- експертний висновок №006236 п/20 від 25.11.2020;

- договір поставки товару №05-10/2020 від 05 жовтня 2020 року;

- договір суборенди виробничого приміщення з виробничими потужностями з переробки неїстівних продуктів від 02.11.2020;

- договір №2 від 02.11.2020;

- протокол випробувань №1172 від 03.12.2020;

- технологічна карта добриво органічне зоогумус;

- експуатаційний дозвіл № 14-20-195.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність документів на підтвердження якості товару.

Відповідач також вказує, що ТОВ «Полісся Агро Актив» з моменту державної реєстрації не придбавало (не орендувало) виробниче обладнання, необхідне для виробництва добрива органічного біогумус, а також не придбавало червоні дощові черв`яки каліфорнійського виду, сировину для виробництва (опилки дерева, листя дерева, сіно, солома, пташиний послід або гній рогатої худоби, торф, пісок), що ставить під сумнів дану господарську операцію з поставки добрива органічного біогумус. Також, в акті перевірки зазначено, що враховуючи технологію виробництва добрива органічного зоогумус у великих обсягах, товариству необхідно придбати личинки мухи виду Lucilia Caesar та/або Musca Domestica, придбати (орендувати) необхідне обладнання для такого виробництва.

У цьому контексті суд звертає увагу, що за даними акту перевірки основним видом діяльності ТОВ «Полісся Агро Актив» є виробництво добрив і азотних сполук.

Відповідач визнає, що ТОВ «Полісся Аагро Актив» у жовтні 2020 року придбано у ТОВ «Біоконверсія МК» Личинки мухи «Чорна львінка» (Hermetia Illucens (Black Soldier Fly) у кількості 2000 кг, при цьому вказує на тривалий час необхідний для виробництва добрива, що ставить під сумнів господарські операції.

Суд зазначає, що в ході проведення перевірки не призначалась експертиза на предмет дотримання технології виробництва добрив органічних біогумус та зоогумус, тобто висновки акту перевірки базуються виключно на власних баченнях перевіряючих, які не володіють спеціальними знаннями у галузі виробництва органічних добрив.

Суд переконаний, що платник податків не може позбавлятись права на податковий кредит внаслідок оціночних суджень перевіряючих, які не підтверджені жодним висновком спеціаліста у відповідній галузі.

Відповідач не заперечує, що транспортування товару здійснювалось з використанням транспортних засобів власними силами позивача, що відповідає умовам договору з ТОВ «Полісся Аагро Актив» та підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, тому суд зазначає, що окремі недоліки документів про транспортування товару не можуть вважатись доказом безтоварності господарських операцій.

Суд також враховує той факт, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на формування податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Платника податку не може бути позбавлено права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, яка свідчить про незаконність такого формування, при цьому платник податку не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його контрагентами, якщо платник податку на додану вартість не знав про такі зловживання та не міг про них знати.

Суд зауважує, що податковий орган не надав доказів на підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності та обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допустив контрагент, а також не зазначено інших доводів, які могли б свідчити про наявність обставин, що виключають обґрунтованість включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за господарськими операціями з наведеним контрагентом.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону що; формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податкова кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних база відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.09.2021 у справі №460/143/19.

З огляду на викладене, співставлення змісту первинних документів та доказів підтвердження фактичного придбання товарів вказує, що спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем не надано.

Враховуючи зазначене, позивач правомірно відобразив у складі податкового кредиту суми податку на додану вартість за господарськими операціями з контрагентом на підставі належним чином оформлених останнім первинних бухгалтерських документів.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Частиною 2 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2021 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня 2270 грн.

Враховуючи, що позивачем при подачі позову сплачено судовий збір згідно платіжного доручення №114 від 04.10.2021 в сумі 23790 грн., тому на користь позивача підлягає поверненню з Державного бюджету України сплачений судовий збір на суму 1090 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 18.06.2021 №5010/, №5011/.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Корсунська (20441, Черкаська область, Тальніський район, с. Корсунка, вул. Миру 1, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю Корсунська (20441, Черкаська область, Тальніський район, с. Корсунка, вул. Миру 1, ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір на суму 1090 (одна тисяча дев`яносто) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 4 лютого 2022 року.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО