Справа № 600/4484/21-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 600/4484/21-а

03 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького окружного суду із позовом до Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, яка полягає в неприйнятті рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, площею 0,12 га в межах с. Валя Кузьміна поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0426;

- зобов`язати Волоківську сільську раду Чернівецького району надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, яка розташована в межах с. Валя Кузьміна поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0426.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, яка полягає в неприйнятті рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, площею 0,12 га в межах с. Валя Кузьміна поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0426.

Зобов`язано Волоківську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області надати ОСОБА_1 , дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, яка розташована в межах с. Валя Кузьміна поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0426.

Зобов`язано Волоківську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області подати Чернівецькому окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення суду у цій справі протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області судові витрати (судовий збір) у сумі 908,00 грн.

Повернуто на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір у розмірі 1834,00 грн.

Волоківська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.22 та від 18.01.22 року відкрите апеляційне провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку письмового провадження.

02 лютого 2022 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить заборонити Волоківській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер::01:002:0140, з цільовим призначенням "для ведення індивідуального садівництва", в тому числі здійснювати на сесіях Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області розгляд питань про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер::01:002:0140, з цільовим призначенням "для ведення індивідуального садівництва", розробленого ПП "КАЙЛАС-К", інвентарний №45/21/109 від 21.12.2021 року та про передачу зазначеної ділянки у власність ОСОБА_2 чи іншим особам.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення заяви позивача про забезпечення позову в зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до абз.1 п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 N 2 встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України", в якому суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Відтак, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Станом на момент подання заяви про забезпечення позову до суду позивачем не представлено переконливих доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Колегія суддів зазначає, що повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

При цьому, відповідно до положень статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Отже, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення, отже саме лише припущення позивача з приводу ускладнення в майбутньому виконання рішення суду не може бути визнано судом достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спірних правовідносинах, оскільки є суб`єктивним судженням позивача та не є підтвердженням щодо утруднення або неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вищезазначене в сукупності дає підстави висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову по справі.

Керуючись ст.ст.150, 154, 243,325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.