Справа № 580/9564/21
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року справа № 580/9564/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подала позов до Ватутінської міської ради Черкаської області (далі міська рада, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Ватутінської міської ради Черкаської області щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 16.06.2021 (вхідний №403/02-23 від 02.07.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га в адміністративних межах Ватутінської міської ради Звенигородського району Черкаської області в межах населеного пункту с. Чичиркозівка;

- зобов`язати Ватутінську міську раду Черкаської області на черговій сесії розглянути та прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 16.06.2021 (вхідний №403/02-23 від 02.07.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га в адміністративних межах Ватутінської міської ради Звенигородського району Черкаської області в межах населеного пункту с. Чичиркозівка у порядку та строк встановлений ст. 123 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач звернулася до Ватутінської міської ради Черкаської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності в адміністративних межах села Чичиркозівка, однак за результатами голосування на черговій сесії відповідач не прийнято жодного рішення.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки, вказані в даній ухвалі.

29 листопада 2021 року позивач подала до суду заяву на виконання вимог означеної ухвали.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16 грудня 2021 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що міська рада отримала від позивача заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована в адміністративних межах села Чичиркозівка Звенигородського району Черкаської області у межах норм безоплатної приватизації.

На черговій сесії Ватутінської міської рада розглянула вказану заяву позивача, однак рішення не було прийнято, оскільки в силу того, що Законом передбачена колегіальність прийняття таких рішень і була відсутня достатня кількість голосів.

Відповідач, наголошує, що порушене позивачем питання розглянуто міською радою у строк та у спосіб, встановлені Земельним кодексом України, а тому підстав для зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки немає.

Відповідач зазначив, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність. Відтак, відмова відповідного органу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, навіть якщо вона, на думку особи, є протиправною, не має наслідків порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати земельну ділянку.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач звернулася до Ватутінської міської ради із заявою від 16.06.2021, в якій просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач направив на адресу позивача лист-відповідь № 1889/02-21 від 03.08.2021, в якій зазначено, що розглянувши клопотання позивача щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, підготовлено відповідний проект рішення та 30.07.2021 погоджений проект подано на розгляд Ватутінської міської ради. За результатами голосування рішення міською радою не прийнято.

Під час вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно частини 7 статті 118 цього Кодексу відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Абзацом 3 частини 7статті 118 цього Кодексу передбачено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, абзацом 3 частини 7статті 118 Земельного кодексу України запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб`єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 826/18649/15.

Ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розробку такого проекту самостійно.

Враховуючи те, що відповідачем протягом місячного терміну не прийнято рішення по заяві позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у с. Чичиркозівка, то на підставі абзацу 3 частини 7статті 118 Земельного кодексу України позивач може скористатися своїм правом замовити розробку проекту землеустрою без надання дозволу на його розробку, про що письмово повідомити відповідача, долучивши до повідомлення договір на розроблення проекту землеустрою.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 22 Закону України від 22.05.2003 №858-IV Про землеустрій землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Таким чином, підставою для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, окрім рішення про надання дозволу, може бути договір або судове рішення.

Суд відзначає, що надання дозволу не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність. Дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є лише стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність. Законний інтерес особи полягає не в отриманні дозволу, а в отриманні земельної ділянки у власність, а протиправна бездіяльність у вигляді неприйняття рішення та ненадання дозволу не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем не порушено прав та інтересів позивача, оскільки ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не породжує виникнення у особи, якій надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки права власності на таку ділянку, а зазначений дозвіл є всього лиш наслідком виконання дотримання особою порядку звернення за таким дозволом.

Крім того, у постанові від 22.10.2020 у справі № 823/105/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 частини 7 статті 118 ЗК України.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі № П/811/137/18.

Суд встановив, що позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за поданою позивачем заявою вмотивованого рішення про надання дозволу чи відмову у його наданні відповідач не прийняв, а тому у спірних правовідносинах права позивача захищені на законодавчому рівні. Тобто у зв`язку з бездіяльністю відповідача позивач набув право на самостійне замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності в межах населеного пункту с. Чичиркозівка на території Ватутінської міської ради звенигородського району Черкаської області, передбаченими абзацом 3 частини 7статті 118 Земельного кодексу України.

Враховуючи наведене, оскільки бездіяльність у вигляді неприйняття рішення та ненадання дозволу не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідачем не порушено прав та інтересів позивача, оскільки така бездіяльність не породжує виникнення у особи права власності на таку ділянку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач Ватутінська міська рада Черкаської області (20250, Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Дружби, 8, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 31.01.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК