Справа № 640/27622/21
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

розглянувши у в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року повернуто позовну заяву особі, яка її подала.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «АРІАДНА ТВ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому просило суд:

- про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2021 №Ю-39835-13.

До позовної заяви ТОВ «АРІАДНА ТВ» додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Вказане клопотання позивача мотивоване тим, що ТОВ «АРІАДНА ТВ» відноситься до числа осіб, до яких Рішенням РНБО України від 02.02.2021 застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), зокрема блокування активів, зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. Таким чином, Товариство наразі не має можливості користуватися своїм майном та здійснювати банківські розрахунки. На підтвердження наведеного позивач посилався на додані до позову копії платіжних доручень за період з 01.03.2021 по 05.07.2021, повернутих банком без виконання з причини застосування санкцій «блокування активів».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2021 року позовну заяву ТОВ «АРІАДНА ТВ» залишено без руху та встановлено останньому п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позову, про які у ній зазначено.

При цьому, в тексті ухвали від 05.10.2021 року суд першої інстанції надав правову оцінку заявленому клопотанню позивача, визнавши таке клопотання необґрунтованим, та, відповідно, вказав позивачу на необхідність подання доказу сплати останнім судового збору за подання цього позову до суду.

Копію зазначеної ухвали суду отримано 18.10.2021 року уповноваженим представником позивача, про що свідчить наявне у суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №005 (а.с.8).

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, 21.10.2021 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач разом з доданим до неї клопотанням про звільнення товариства від сплати судового збору. Зокрема, в тексті цього клопотання представник позивача повторно наголосив на обставинах застосування до ТОВ «АРІАДНА ТВ» персональних специфічних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), а саме: зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, блокування активів на підставі введеного у дію Рішення РНБО від 02.02.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій). Внаслідок чого як стверджує представник позивача, здійснення переведення (переказ) коштів з банківських рахунків товариства на даний час стало неможливим, а тому ТОВ «АРІАДНА ТВ» позбавлено можливості сплатити судовий збір.

Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву дійшов висновку, що позивачем не наведено нових обставин та належного нормативного обґрунтування для підтвердження наявності правових підстав для прийняття судом рішення про звільнення ТОВ «АРІАДНА ТВ» від сплати судового збору за подання цього позову до суду. Натомість, зміст доводів, що були покладені позивачем в основу поданого вдруге клопотання про звільнення від сплати судового, вже були предметом дослідження та оцінки судом під час залишення цієї позовної заяви без руху.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, апелянт не є суб`єктом, на якого поширюються положення вказаного Закону щодо відстрочення сплати або звільнення від сплати судового збору.

У свою чергу, чинними нормами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік спорів наведений у ст. 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Разом з цим, предметом спору за поданим ТОВ «АРІАДНА ТВ» позовом не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення юридичної особи - ТОВ «АРІАДНА ТВ» від сплати судового збору.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву зазначив, що представник ТОВ «АРІАДНА ТВ» з клопотанням (заявою) про відстрочення сплати судового збору та/або із заявою (клопотанням) про продовження строку на усунення цього недоліку позовної заяви, у строк встановлений судом для усунення недоліків, не звернувся, відповідно у суду відсутні підстави для відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, доводи скаржника та практику Європейського суду з прав людини і Верховного Суду, зазначає наступне.

Так, частина перша статті 133 КАС визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У даному випадку, предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а тому підстав для розгляду судом першої інстанції питання про звільнення ТОВ «АРІАДНА ТВ» від сплати судового збору дійсно не було.

Водночас, частини 2 статті 132 КАС відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

Вказане означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

Крім того, із наведеного вбачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивача, оскільки зазначене свідчить про надмірний формалізм та позбавляє останнього права доступу до правосуддя.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ilhan v. Turkey» зазначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Окрім цього, у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що право на доступ до правосуддя випливає із принципу міжнародного права, який забороняє відмову у правосудді, та є одним з найважливіших елементів права на судовий захист.

Суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що нерозгляд даної справи по суті позовних вимог створює штучні перешкоди для позивача стосовно його доступу до правосуддя для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.

У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду і вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 169, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

А.Г. Степанюк

Повний текст виготовлено 03.02.2022 року