Справа № 320/4316/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4316/19
УХВАЛА

10 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просило, з урахуванням заяви про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог від 02.09.2019 (вх. №23548/19 від 04.09.2019): зобов`язати Головне управління ДФС у Київській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» з орендної плати юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600), шляхом виключення податкового боргу у розмірі 152167,96 грн, який складається з недоїмки у розмірі 143304,05 грн та залишку несплаченої пені у розмірі 8863,46 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» - задоволено.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року - скасовано.

Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Київській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» з орендної плати юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600), шляхом виключення податкового боргу у розмірі 152 167,96 грн, який складається з недоїмки у розмірі 143 304,05 грн та залишку несплаченої пені у розмірі 8 863,46 грн.

Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Прийнято додаткову постанову, якою вирішено питання про розподіл судових витрат. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області () витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 5 706 (п`ять тисяч сімсот шість) грн 31 коп.

Крім того, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у Київській області про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року - відмовлено.

У подальшому, 20.05.2021 на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю.

Вказана заява мотивована тим, що у зв`язку з невиконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року та її невиконанням відповідачем, позивач був вимушений звернутись до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

При цьому, вимогу державного виконавця від 08.04.2021 у ВП №63981365 відповідачем виконано не було, що свідчить про свідоме ігнорування обов`язку щодо внесення змін до інтегрованої картки платника податків з орендної плати юридичних осіб.

З огляду на вказане, на думку позивача, відповідач свідомо уникає виконання судового рішення в порядку виконавчого провадження №63981365, тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» просить суд встановити судовий контроль за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Київській області подати до Шостого апеляційного адміністративного суду зіт про виконання цієї постанови.

Розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю у справі №320/4316/19, колегія суддів приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення:

1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду;

2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

При цьому, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У даному випадку, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, яка набрала законної сили, зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Київській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» з орендної плати юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600), шляхом виключення податкового боргу у розмірі 152 167,96 грн, який складається з недоїмки у розмірі 143 304,05 грн та залишку несплаченої пені у розмірі 8 863,46 грн.

У той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №320/4316/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на вказане, відповідач з дня набрання судовим рішенням законної сили, зобов`язаний був виконати таке рішення суду.

Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Проте, з часу набрання постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 320/4316/19 законної сили відповідачем не вчинено дій, спрямованих на реальне виконання вказаного судового рішення.

При цьому, колегія суддів враховує, що постановою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №63981365 з виконання виконавчого листа №320/4316/19 від 30.11.2020.

У подальшому, під час вказаного виконавчого провадження №63981365 старшим державним виконавцем винесено вимогу на адресу Головного управління ДПС у Київській області, якою зобов`язано відповідача виконати рішення суду та внести зміни до інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» з орендної плати юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600), шляхом виключення податкового боргу у розмірі 152 167,96 грн, який складається з недоїмки у розмірі 143 304,05 грн та залишку несплаченої пені у розмірі 8 863,46 грн.

Втім, жодних дій боржником - Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області на виконання вказаної вимоги виконавчої служби вчинено не було.

При цьому, суд звертає увагу, що податкова служба взагалі ніяк не аргументує, чому постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, яка цієї ж дати набрала законної сили, на даний час ще досі не виконана.

З огляду на викладене, враховуючи факт відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів виконання відповідачем постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в адміністративній справі №320/4316/19, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням вказаної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що звіт суб`єктом владних повноважень подається до суду першої інстанції.

Відповідно, з урахуванням положень ст. 382 КАС України, враховуючи факт відсутності в матеріалах справи доказів виконання відповідачем постанови суду, беручи до уваги, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права осіб в судовому порядку, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 311, 321, 325, 328, 382 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича корпорація «Січ» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Київській області () подати до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року в адміністративній справі №320/4316/19 протягом одного місяця після отримання копії даної ухвали.

Попередити Головне управління Державної податкової служби у Київській області, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук