Справа № 580/6090/20
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року справа № 580/6090/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі : головуючого судді - Руденко А.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І.,

представника відповідача Некоз А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Васильок+» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказу на проведення фактичної перевірки та податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

У грудні 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Фермерське господарство Васильок + з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому з врахуванням уточненої позовної заяви, поданої до суду 01.02.2020, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача про проведення фактичної перевірки №1942-п від 09.11.2020;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2444/ від 15.12.2020;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2443/ від 15.12.2020.

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає, що наказ в.о. начальника ГУ ДПС в Черкаській області від 09.11.2020 №1942-п про проведення фактичної перевірки з метою дотримання вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального та спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального за місцем фактичного провадження господарської діяльності є протиправним з таких підстав:

- наказ не містить конкретної підстави, за наявності якої відповідно до закону призначена перевірка, а лише перераховані норми Податкового кодексу України; не зазначена інформація, яка стала підставою для прийняття наказу; копія наказу про проведення фактичної перевірки була направлена на адресу позивача та отримана 19.12.2020, що позбавило позивача можливості оскаржити незаконний наказ про призначення фактичної перевірки;

- представники відповідача фактично не з`явились за адресою реєстрації (податковою адресою) позивача до керівника чи інших працівників позивача, наказ на перевірку отриманий позивачем лише 19.12.2020, отже фактична перевірка не розпочата;

- контрольна розрахункова операція, яку провели працівники відповідача, відповідно до п. 80.4 ст. 80 Податкового кодексу України дозволена лише з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, а не перед початком перевірки з будь-яких інших питань;

- щодо місця проведення фактичної перевірки, то позивач орендував приміщення складу літ «В» площею 160,6 кв м за адресою: АДРЕСА_1 з 2014 року, проте в приміщенні пальне, тара, різного роду паливно-мастильні матеріали та хімікати не зберігались; з 2017 року приміщення складу фактично не використовується, тому працівники не могли знаходитись за вказаною адресою; АДРЕСА_1 не існує як мінімум з 2016 року; за вказаною адресою по АДРЕСА_2 також знаходяться будівля магазину-складу площею не менш як 300 кв м, позначена в інвентаризаційній справі літерою «А», та адміністративно-службова будівля площею біля 25 кв м , позначена в інвентаризаційній справі літерою «Г», проте позивачу невідомо, що в цих будівлях розміщувались об`єкти, які можно віднести до акцизного складу;

- не надано жодного чеку, накладної, копії зошиту, в якому робились відмітки про реалізацію 5 літрів дизельного пального, протоколу вручення коштів, відеозапису, фотографій особи, тощо;

- відсутній зв`язок між рідиною, яка була куплена, та рідиною, яка надана на експертизу, оскільки в 20-літрову каністру було залито 5 літрів рідини, а для проведення експертизи надано зразок у прозорій пластиковій пляшці об`ємом 6 літрів; крім того, лабораторія не мала акредитації.

Отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення є результатом безпідставних та незаконних дій відповідача щодо призначення та проведення фактичної перевірки, та не грунтуються на доказах причетності позивача до продажу пального, тому є незаконними і підлягають скасуванню.

Відповідач 05.03.2021 надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив з тих підстав, що фактична перевірка призначена та проведена у відповідності до вимог Податкового кодексу України; копія наказу про проведення фактичної перевірки позивачу засобами поштового зв`язку не направлялась, а була вручена уповноваженій особі позивача перед початком перевірки разом з направленнями на перевірку та пред`явленням службових посвідчень посадових осіб відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Особа представилась уповноваженою особою ФГ «Васильок+», однак прізвище не назвала, хоча наказ на перевірку та направлення на перевірку отримала і з ними ознайомилась, від підпису відмовилась. Проте відмова від підписання зазначених документів не може бути підставою для звільнення від відповідальності підприємства, яке відкрито ігнорує вимоги закону.

Щодо неправомірності наказу про проведення фактичної перевірки, то підставою для її призначення слугувала інформація Державної податкової служби України про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, надана листами №11586/7/99-00-09-02-03-07 від 14.07.2020 та №8215/7/99-00-17-02-01-17 від 26.05.2020. Факти неодноразового роздрібного продажу пального за місцем ведення господарської діяльності позивача неодноразово помічались працівниками податкового органу в позаробочий час.

Щодо заперечень про місце ведення господарської діяльності позивача, то згідно даних податкового обліку та регістрів (відомості вносяться до інформаційної бази на підставі поданої платником податкової звітності) об`єкт оподаткування за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у позивача на праві довгострокового користування (орендується).

Щодо виявлених порушень, то для здійснення роздрібної торгівлі пальним позивач зобов`язаний був до 1 липня 2019 року отримати відповідну ліцензію та зареєструватись як платник податку контролюючим органом до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового, проте відповідно до баз даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового встановлено відсутність реєстрації акцизного складу, чим порушено вимоги п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та ч. 20 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального».

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицького С. від 01.02.2021 у справі №580/6090/20 позовна заява прийнята до розгляду у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2021, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021, позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №580/6090/20 ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 скасовані. справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 справу прийняв до провадження суддя Кульчицький С.О.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 задоволено заяву ФГ «Васильок+» про відвід судді Кульчицького С., справа передана для визначення іншого складу суду.

За результатами автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Руденко А.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 справа прийнята до провадження суддею Руденко А. у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду здійснено процесуальну заміну відповідача Головне управління ДПС у Черкаській області на процесуального правонаступника Головне управління ДПС у Черкаській області .

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

Позивач надав заяви про проведення судових засідань без участі його представника.

Представник відповідача у судових засіданнях позов підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно скріншоту з інформаційної бази ДПС за даними податкового обліку та регістрів об`єктом оподаткування позивача ФГ «Васильок+» є склад за адресою: Черкаська обл, Уманський р-н. смт Бабанка, вул. Леніна, 12, право довгострокового користування або оренди, взято на облік 30.09.2014.

Листом ДПС України №8215/7/99-00-17-02-01-17 від 26.05.2020 Головне управління ДПС України у Черкаській області було повідомлено про те, що Департаментом контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів за результатами аналізу встановлено 18 861 суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність по зберіганню пального та використовують його лише на власні потреби маючи відповідну ліцензію на зберігання. З метою недопущення порушень у сфері обігу підакцизних товарів, запобігання незаконному обігу пального зобов`язано провести фактичні перевірки зазначених суб`єктів господарювання в рамках п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, у разі встановлення факту реалізації пального без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосувати фінансові санкції відповідно до ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального».

Згідно з протоколом апаратної наради ДПС України від 02.06.2020 №9-п (пункт 8.2) надано доручення керівництву головних управлінь ДПС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДПС організувати проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання. які отримують пальне для власного споживання і зберігають його на підставі відповідної ліцензії та не є розпорядниками акцизного складу з питань фактичної наявності резервуарів, ємностей для зберігання пального; наявних залишків пального у місцях зберігання для дослідження питання щодо технічної можливості зберігання пального в обсягах, які реалізовано платнику; дотримання умов, при яких місце зберігання не є акцизним складом; можливих ризиків реалізації пального іншим суб`єктам господарювання тощо.

Також листом ДПС України №11586/7/99-00-09-02-03-07 від 14.07.2020 Головне управління ДПС у Черкаській області було повідомлено про те, що станом на 13.07.2020 за результатами співставлення даних Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників з іншими базами ДПС було виявлено ряд суб`єктів господарювання, якими порушено правила обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, та зобов`язано організувати роботу та вжити невичерпних заходів щодо проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, якими порушено правила обліку, виробництва та обігу пального на акцизних складах, та притягнення їх до відповідальності відповідно до ст. 1281 Податкового кодексу України.

На виконання пункту 8.2 протоколу апаратної наради ДПС України та листа ДПС України №8215/7/99-00-17-02-01-17 від 26.05.2020 начальником управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Черкаській області на ім`я в.о. начальника Головного управління ДПС у Черкаській області Харьковської Т. було скеровано доповідну записку, якою надано пропозиції щодо проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, зокрема, ФГ «Васильок+».

Згідно службової записки заступника начальника управління контролю за підакцизними товарами - начальника відділу Горбенка Р. працівниками ГУ ДПС у Черкаській області особисто неодноразово було встановлено факти роздрібного продажу пального за місцем ведення господарської діяльності ФГ «Васильок+»

Наказом Головного управління ДПС у Черкаській області від 09.11.2020 №1942-п на підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.3 п. 75.1 ст.75, п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та ст. 16 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» була призначена фактична перевірка ФГ «Васильок+» за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н, смт. Бабанка, вул. Леніна, буд. 12, з 10.11.2020 тривалістю 10 діб.

Згідно пункту 2 вказаного наказу перевірку провести за період діяльності з 01.07.2019 по 19.11.2020 з метою дотримання вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального та спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального за місцем фактичного провадження діяльності.

Відповідно до наказу №1942-п від 09.11.2020 та направлень на проведення фактичної перевірки №198 від 09.11.2020 і №199 від 09.11.2020 проведена фактична перевірка ФГ «Васильок+», за результатами якої був складений акт від 20.11.2020 №1466/23, яким встановлено, що 10.11.2020 о 12 год. 31 хв. за адресою Черкаська обл., Уманський р-н, смт. Бабанка, вул. Леніна, буд. 12, де провадить свою господарську діяльність ФГ «Васільок+» () працівниками ГУ ДПС у Черкаській області Романом Горбенком та ОСОБА_3 відповідно до п. 80.4 ст. 80 Податкового кодексу України було здійснено контрольну операцію з придбання (купівлі) за готівкові кошти дизельного пального, а саме: було придбано 5 літрів дизельного пального по ціні 18 грн за 1 літр на загальну суму 90 грн. Працівник ФГ «Васильок+» через паливо-роздавальну колонку, шляхом наливу у двадцятилітрову каністру здійснив відпуск дизельного пального у місці наливу на території, де проводить господарську діяльність ФГ «Васильок+» та отримав готівкові кошти у розмірі 100 грн.

В подальшому довіреній особі ФГ «Васильок +» були пред`явлені службові посвідчення, направлення на перевірку та вручено копію наказу на проведення перевірки. Довірена особа ФГ «Васильок+», ознайомившись із копією наказу, направленнями та службовими посвідченнями, відмовилась від підписання направлень на перевірку, про що був складений акт від 10.11.2020 №67.

З метою підтвердження або спростування факту продажу дизельного пального 16.11.2020 працівниками ГУ ДПС у Черкаській області було направлено опечатаний зразок придбаного пального для проведення експертизи до випробувальної лабораторії ТОВ «Черкаси-Нафта-2008» (сертифікат вимірювальних можливостей №РЯ 0008/19 від 01.03.2019), виданий ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

17.11.2020 випробувальна лабораторія ТОВ «Черкаси-Нафта-2008» надала до ГУ ДПС у Черкаській області протокол випробувань №286 від 17.11.2020, яким підтверджено, що перевіряючими було придбано саме дизельне пальне.

За висновком перевірки встановлено продаж позивачем дизельного пального за відсутності реєстрації ліцензійного складу, чим порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та ч. 20 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального».

20.11.2020 посадовими особами відповідача був складений акт відмови від підписання акта перевірки від 20.11.2020 №87/23-00-09-0117 та копія акта фактичної перевірки 20.11.2020 і копія протоколу випробувань від 17.11.2020 №286 були направлені позивачу засобами поштового зв`язку, які позивач повернув відповідачу 04.12.2020 з тих підстав, що господарська діяльність за адресою перевірки ним не здійснюється.

На підставі акта фактичної перевірки відповідачем прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 №2444/, яким за порушення п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України застосовано штраф, передбачений п. 1281.2 ст. 1281 Податкового кодексу України, у сумі 1 000 000 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 №2443/, яким за порушення, передбачене ч. 20 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» застосовано штраф, передбачений ч. 2 ст. 17 вказаного Закону у сумі 250 000 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, ФГ «Васильок+» звернулось до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- VІ (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

П.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначає, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2.5 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (пункт 80.4 ст. 80 ПК України).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 ПК України).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п. 80.7 ст. 80 ПК України).

Статтею 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

Положенням п. 86.5 ст. 86 ПК України передбачено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання (п. 86.6 ст. 86 ПК України).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 481/95-ВР).

Частиною 21 ст. 15 Закону №481/95-ВР встановлено, роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, передбачених ПК України, за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим ПК України, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що згідно з наказом ГУ ДПС у Черкаській області від 09.11.2020 №1942-п правовою підставою для призначення фактичної перевірки відповідача є п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України. а саме: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, та ст. 16 Закону №481/95-ВР, згідно з якою контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Вказаним спростовуються доводи позивача про те, що наказ на проведення фактичної перевірки від 09.11.2020 №1942-п не містить конкретної підстави, за наявності якої відповідно до закону призначена перевірка, а лише перераховані норми Податкового кодексу України.

Фактичною підставою для призначення фактичної перевірки слугувала інформація посадових осіб відповідача про те, що ними спостерігались факти продажу відповідачем пального та доручення ДПС України про проведення фактичних перевірок дотримання вимог Закону №481/95-ВР, надані листом ДПС України №8215/7/99-00-17-02-01-17 від 26.05.2020, протоколом апаратної наради ДПС України від 02.06.2020 №9-п (пункт 8.2) та листом ДПС України №11586/7/99-00-09-02-03-07 від 14.07.2020, та на реалізацію повноважень щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу пального.

Суд зазначає, що безпідставними є доводи позивача про те, що у наказі від 09.11.2020 №1942-п не зазначена інформація, яка стала підставою для його прийняття, оскільки зазначення такої інформації статтею 81 ПК не передбачено.

Інші порушення, на які посилається позивач, стосуються дотримання порядку проведення перевірки, тому не можуть слугувати підставами для визнання протиправним та скасування наказу на проведення фактичної перевірки

Отже наказ на проведення фактичної перевірки позивача від 09.11.2020 №1942-п є таким, що прийнятий на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Щодо порушення порядку проведення фактичної перевірки, то судом встановлено, що посадовими особами відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред`явлені копія наказу №1942-п від 10.11.2020 та направлення на перевірку № 198, 199 від 09.11.2020, проте працівник ФГ «Васильок+» від відмовився від підписання направлень на перевірку, що підтверджується копією акта відмови від підписання направлень на перевірку №67 від 10.01.2020.

Надання копії наказу та направлень на перевірку підтверджується також тією обставиною, що позивач до позовної заяви додав копію наказу №1942-п від 10.11.2020.

Суд вважає недоведеною ту обставину, що копія наказу №1942-п від 10.11.2020 була надіслана відповідачем та отримана позивачем лише 19.12.2020, оскільки відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує надіслання вказаного наказу позивачу, а супровідний лист відповідача та інші докази надіслання вказаного наказу позивачем не надані.

Також безпідставними є доводи позивача про неможливість оскаржити наказ №1942-п від 10.11.2020 через його отримання лише 19.12.2021, оскільки згідно з пунктом 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Позивач посилається також на ту обставину, що посадові особи відповідача не з`явились за адресою реєстрації (податковою адресою) позивача, а саме: АДРЕСА_3 , до керівника чи інших працівників позивача, проте згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України фактична перевірка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Також згідно п. 80.7 ст. 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Судом встановлено, що згідно інформаційних даних ДПС місцем проведення господарської діяльності позивача є АДРЕСА_1 , отже посадові особи відповідача зобов`язані здійснювати фактичну перевірку лише за вказаною адресою.

Згідно ст. 81 ПК України акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Отже акт відмови від підписання направлень на перевірку №67 від 10.01.2020 є підставою для початку фактичної перевірки відповідача за місцем здійснення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо адреси місця фактичної перевірки, а саме: АДРЕСА_1 , то після перейменування вулиця має назву Соборна.

Вказаними обставинами підтверджується здійснення фактичної перевірки позивача, тому його доводи про те, що фактична перевірка не розпочалась є необгрунтованими.

Позивач також посилається на ту обставину, що посадові особи відповідача не мали права перед початком фактичної перевірки здійснювати контрольну закупку, оскільки контрольна закупка дозволена лише з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, а не перед початком перевірки з будь-яких інших питань.

Проте враховуючи приписи п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, відповідно до яких фактична перевірка здійснюється щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), контролюючий орган не обмежений у праві здійснювати фактичну перевірку з вказаних питань в залежності від конкретної підстави призначення фактичної перевірки, в даному випадку п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Отже контрольна закупка дизельного пального перед початком фактичної перевірки позивача здійснена на законних підставах.

Вказаними обставинами підтверджується, що порушення порядку проведення фактичної перевірки у діях посадових осіб відповідача відсутні.

Судом встановлено, що фактична перевірка здійснена за місцем господарської діяльності позивача за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого відповідач надав скріншот з електронної інформаційної бази податкового органу (т. 1. а.с. 110).

Згідно п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів;

Згідно п. 74.1 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

П. 74.3 ст. 74 ПК України передбачає, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Отже місце здійснення господарської діяльності позивача підтверджується податковою інформацією з інформаційних систем ДПС.

Позивач не заперечує, що орендує будівлю складу площею 160,6 кв м, позначену на схематичному плані літерою «В», проте зазначає, що до інших будівель за вказаною адресою, а саме: будівлі магазину-складу літ. «А» площею не менше як 300 кв. м, і адміністративно-службової будівлі літ. «Г» площею біля 25 кв. м не має відношення.

На підтвердження оренди будівлі складу літ. «В» позивач надав копію договору оренди окремої будівлі складу від 27.09.2014, укладеного з фізичною особою ОСОБА_6 .

Суд вважає, що вказаний договір оренди нотаріально не посвідчений, тому не є достатнім доказом того, що позивач орендує лише одну будівлю складу.

Отже суд вважає доведеною ту обставину, що позивач здійснює господарську діяльність за встановленою адресою.

Щодо виявлених порушень суд зазначає, що згідно абз. 57 ст. 1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального»

- місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

- роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Законом України від 23.11.2018 №2628-V111 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» та запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зміни набрали чинності з 1 липня 2019 року.

Згідно ч. 21 ст. 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР передбачає, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Згідно п.п. 14.1.6 «б» акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

П.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України передбачає, що особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Згідно з п. 1281.2 ст. 1281 ПК України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Актом фактичної перевірки від 20.11.2020 №1466/23 встановлено, що під час контрольної операції з придбання (купівлі) за грошові кошти, здійсненої 10.11.2020 о 12 год. 31 хв. за адресою Черкаська обл., Уманський р-н, смт. Бабанка, вул. Леніна, буд. 12, де провадить свою господарську діяльність ФГ «Васильок+» (), працівниками ГУ ДПС у Черкаській області Романом Горбенком та ОСОБА_3 було придбано 5 літрів дизельного пального по ціні 18 грн за 1 літр на загальну суму 90 грн. Працівник ФГ «Васильок+» через паливо-роздавальну колонку, шляхом наливу у двадцятилітрову каністру здійснив відпуск дизельного пального у місці наливу на території, де проводить господарську діяльність ФГ «Васильок+» та отримав готівкові кошти у розмірі 100 грн.

Обставина щодо продажу дизельного пального також підтверджується фотознімками, зробленими під час фотофіксації контрольної операції з придбання дизельного пального.

Отже під час фактичної перевірки встановлено, що позивач здійснив реалізацію дизельного пального за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, та за відсутності реєстрації акцизного складу.

За вказаних обставин наявні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР у сумі 250000 грн за відсутність ліцензії на роздрібну торгівлю пальним та передбачених п. 1281.2 ст. 1281 ПК України у сумі 1000000 грн. за відсутність реєстрації акцизного складу, тому спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на законних підставах і скасуванню не підлягають.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що факт продажу дизельного пального не доведений, оскільки на експертизу була передана інша ємність, ніж та, у яку було налито дизельне пальне, та вважає очевидним, що через паливо-роздавальні колонки здійснюється налив саме пального, і застосування штрафних санкцій не залежать від його виду.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 вказаного Кодексу).

Оцінивши надані позивачем та відповідачем письмові докази, суд дійшов висновку, що позивач не спростував наявність порушень, встановлених фактичною перевіркою, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки №1942-п від 09.11.2020, то провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Виходячи з наведеного Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 відступила від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14), та зробила висновок, що у разі оскарження наказу про призначення перевірки після її проведення такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що відповідачем на реалізацію наказу №1942-п від 09.11.2020 проведена фактична перевірка, провадження у справі за позовною вимогою про визнання протиправним та скасування вказаного наказу підлягає закриттю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 5, 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

вирішив:

Провадження у справі №580/6090/20 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Черкаській області №1942-п від 09.11.2020 про проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Васильок+» закрити.

У решті позовних вимог у позові відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 26 січня 2022 року.

Головуючий Алла РУДЕНКО