Справа № 600/1067/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/1067/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича, Департаменту розвитку Чернівецької міської ради про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким: визнати незаконним, протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича від 03.02.2021 року №131-к Про припинення повноважень директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради; визнати незаконним, протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича від 03.02.2021 року № 134-к Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради з 03.02.2021 р.; поновити ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради з 03.02.2021 року; стягнути з Департаменту розвитку Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.02.2021 р. по день винесення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване розпорядження є протиправним, оскільки не містить достатніх підстав або мотивів припинення повноважень ОСОБА_1 як директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради. Позивач вказує, що відповідачем не встановлено порушення ним, як посадовою особою місцевого самоврядування присяги, не встановлено порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування та не встановлені обставини, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування. Також позивач зазначає, що відповідач не мав правових підстав для його звільнення на підставі п.5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, яка поширюється на посадових осіб господарських товариств, які є спеціальними суб`єктами, щодо яких може бути застосована вказана норма. Крім того, позивач вказав, що його було протиправно звільнено з роботи у період непрацездатності, а про звільнення повідомлено лише 15.02.2021 р. після виходу на роботу з лікарняного. Таким чином, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач - Чернівецький міський голова Клічук Роман Васильович заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивача правомірно звільнено на підставі п.5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Відповідач вказав, що вказана норма надає право міському голові припинити трудові відносини з працівником без пояснення причини і не містить застережень щодо її поширення на посадових осіб залежно від форм власності чи організаційно-правових форм підприємств, установ, організацій чи органів державної влади і місцевого самоврядування. Відповідач вважає, оскільки позивач до звільнення займав посаду директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради, то він був посадовою особою, як у розумінні Законів №280/97-ВР, №2493-ІІІ так і для цілей п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 12.03.2021 р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

17.03.2021 р. позивач усунув недоліки позову, у зв`язку із чим ухвалою суду від 18.03.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

13.04.2021 р. до суду від Чернівецького міського голови надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив суд призначити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 15.04.2021 р. відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

20.04.2021 р. від Чернівецького міського голови надійшло клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі №600/1067/21-а до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №490/4465/18.

Ухвалою суду від 22.04.2021 р. клопотання відповідача про зупинення провадження по справі повернуто заявнику без розгляду.

26.04.2021 р. від Чернівецького міського голови надійшло клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі №600/1067/21-а до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №490/4465/18.

Ухвалою суду від 06.05.2021 р. клопотання відповідача про зупинення провадження в адміністративній справі задоволено повністю. Зупинено провадження в адміністративній справі №600/1067/21-а до набрання законної сили рішення Великої Палати Верховного Суду у справі №490/4465/18. Зобов`язано сторін повідомити суд про набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №490/4465/18.

11.01.2021 р. до суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення провадження по справі.

Ухвалою суду від 12.01.2022 р. поновлено провадження у справі. Розгляд справи продовжено у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Під час періоду зупинення провадження по справі, від представника позивача до суду надійшла заява про зміну предмета позову та клопотання про залучення по справі співвідповідача.

Ухвалою суду від 12.01.2022 р. заяву про зміну предмета позову та заяву про залучення співвідповідача повернуто заявнику без розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно відомостей трудової книжки позивач з 01.03.2019 р. по 03.02.2021 р. проходив службу в Чернівецькій міській раді на посаді директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради. (а.с. 19-20).

Відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови від 01.03.2019 р. №256-К призначено ОСОБА_1 на посаду директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради, у порядку переведення за його згодою. (а.с. 15).

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 03.02.2021 р. №131-к припинено повноваження директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради ОСОБА_1 відповідно до ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні на підставі ч.1 ст.10 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, п.5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. (а.с. 16).

Відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови від 03.02.2021 р. №134-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради 03.02.2021 р. у зв`язку із припиненням повноважень (п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України). (а.с. 17).

Матеріали справи містять довідки Департаменту розвитку Чернівецької міської ради про виплачену позивачу заробітну плату з вересня 2020 р. по лютий 2021 року. (а.с. 18, 63).

Згідно довідки Департаменту розвитку Чернівецької міської ради позивач у січні 2021 р. відпрацював 19 робочих днів, у лютому 2021 р. 2 дні та з 03.02.2021 р. по 12.02.2021 р. перебував на лікарняному. (а.с. 49, 140).

До матеріалів справи додано листок непрацездатності ОСОБА_1 у період з 03.02.2021 р. по 12.02.2021 року. (а.с. 21).

Також матеріали справи містять платіжне доручення №16 від 08.02.2021 р. в сумі 36652,62 грн розрахунку при звільненні з позивачем. (а.с. 22).

Матеріали справи містять Положення про Департамент розвитку Чернівецької міської ради, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 27.08.2020 р. №2367. (а.с. 23-31).

Крім того, матеріали справи містять службову характеристику ОСОБА_1 від 06.11.2020 р., в якій зазначено, що позивач за рівнем знань та ставленням до виконання посадових обов`язків відповідає займаній посаді. (а.с. 32).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Конституції України визначено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон N 280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону N 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села, селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі.

Згідно з п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону N 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначено Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування від 7 червня 2001 року №2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-ІІІ).

Відповідно до положень ст.2 Закону № 2493-III та ст. 1 Закону N 280/97-ВР посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з абз. 4 ст. 3 Закону № 2493-III визначено, що посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 2493-III правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови від 01.03.2019 р. №256-К призначено ОСОБА_1 на посаду директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради, у порядку переведення за його згодою.

Рішенням Чернівецької міської ради від 27.08.2020 р. №2367 затверджено Положення про Департамент розвитку Чернівецької міської ради (далі Положення № 2367).

Відповідно до п. 1.1. Положення № 2439 Департамент розвитку Чернівецької міської ради (надалі - Департамент), є виконавчим органом Чернівецької міської ради.

Згідно з п. 5.1. Положення № 2439 унормовано, що Департамент очолює директор Департаменту, який призначається на посаду та звільняється з посади Чернівецьким міським головою.

Відповідно до ст. 14 Закону № 2493-III визначено класифікацію посад в органах місцевого самоврядування, згідно з якою посада директора департаменту віднесена до четвертої категорії посад.

Отже, директор Департаменту в розумінні Законів N 280/97-ВР та № 2493-III є посадовою особою місцевого самоврядування.

Питання припинення повноважень посадових осіб врегульовано зальними норми законодавства, тобто Кодексом законів про працю, та спеціальним законодавством Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Положеннями ст. 40 та ст. 41 КЗпП України визначено загальні підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування визначені статтею 20 Закону № 2493-III. Відповідно до абз. 1- 5 ст. 20 Закону № 2493-III визначено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

На підставі вказаного суд звертає увагу, що загальні підстави для припинення служби в органах місцевого самоврядування визначені Кодексом законів про працю України, в той час як положення Закону № 2493-III визначають спеціальні підстави.

Суд зазначає, що для звільнення до позивача застосовано загальні підстави, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України - припинення повноважень посадових осіб, а тому суд не приймає доводи позивача щодо того, що відповідачем не встановлено порушення ним, як посадовою особою місцевого самоврядування присяги, не встановлено порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування та не встановлені обставини, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування, оскільки такі спеціальні підстави не застосовувались до позивача і не стали підставою для звільнення.

Відповідно до положень ст. 40 та ст. 41 КЗпП України визначено загальні підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Суд звертає увагу, що припинення повноважень посадових осіб одна із підстав для звільнення. Зі змісту пояснювальної записки до проекту вказаної норми слідує, що така норма внесена до КЗпП України з метою спрощення процедури розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу з окремими працівниками і її впровадження має забезпечити можливість розірвання трудового договору без наведення підстав при припиненні повноважень посадових осіб.

Аналіз п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України дає підстави вважати, що припинення трудових правовідносин з особою на підставі вказаної норми залежить від волі власника та не потребує додаткових умов для реалізації вказаних положень. З вказаних підстав, суд не приймає доводи позивача щодо відсутності достатніх підстав та мотивів для припинення повноважень, а також його звільнення на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Судом встановлено, що оскаржувані розпорядження прийняті на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та реалізовані Чернівецьким міським головою, відповідно до повноважень, визначних ст. 42 Закону N 280/97-ВР.

Суд наголошує, що п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України надає право власнику, або уповноваженому органу припинити трудові відносини з працівником без пояснення причини і не містить застережень щодо її поширення на посадових осіб залежно від форм власності або організаційно-правових форм підприємств, установ, організацій чи органів державної влади, місцевого самоврядування.

Зазначена правова позиція, щодо відсутності застережень поширення п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України на посадових осіб місцевого самоврядування, відповідає висновкам Верховного Суду, застосованих у постанові від 06.08.2020 р. у справі №186/294/16-а.

На підставі вказаного, суд вважає правомірними оскаржувані розпорядження Чернівецького міського голови Р. Клічука, а доводи позивача такими, що не знайшли свого правового підтвердження.

Щодо звільнення позивача у період тимчасової непрацездатності суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Судом встановлено, що оскаржувані розпорядження Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича №131-к та №134-к прийняті 03.02.2021 року. Водночас, відповідно до табелю обліку робочого часу позивача у лютому 2021 р. та відповідно до листка непрацездатності позивача встановлено, що у період з 03.02.2021 р. по 12.02.2021 р позивач перебував на лікуванні, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю. При цьому, як зазначено у позові, ОСОБА_1 03.02.2021 р. перебував до 13:00 на роботі, а після цього, у зв`язку із поганим самопочуттям, звернувся до лікаря за медичною допомогою та по 12.02.2021 р. перебував на лікуванні. З оскаржуваними розпорядженнями позивач був ознайомлений 15.02.2021 р. після повернення на роботу з лікарняного, що підтверджується відмітками на розпорядженнях Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича від 03.02.2021 р. №131-к та №134-к.

Таким чином, з метою усунення наслідків порушення гарантії, визначеної у статті 40 КЗпП України, суд вважає за необхідне змінити дату звільнення позивача та визначити датою припинення трудових відносин перший робочий день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності - 15.02.2021 року.

Аналогічна правова позиція відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у пункті 56 постанови від 17.09.2020 у справі № 205/4196/18, відповідно до якої наслідки порушення гарантії, визначеної у першому реченні частини третьої статті 40 КЗпП України, усуваються шляхом зміни дати припинення трудових відносин на перший день після закінчення періоду непрацездатності чи відпустки.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами судового розгляду відповідачем - Чернівецьким міським головою Клічуком Романом Васильовичем доведено суду правомірність прийнятих розпоряджень від 03.02.2021 року №131-к «Про припинення повноважень директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради» та № 134-к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради», а відтак заявлені позовні вимоги про скасування зазначених розпоряджень та похідні від них позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що позивача було звільнено 03.02.2021 р., коли в цей день до 13:00 він перебував на робочому місці, а після обіду звернувся до лікаря і йому було відкрито листок тимчасової непрацездатності, а тому суд дійшов висновку про необхідність зміни дати звільнення позивача та визначення датою припинення трудових відносин - перший робочий день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності, а саме 15.02.2021 року.

З вказаних підстав суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, шляхом зміни дати звільнення ОСОБА_1 з 03.02.2021 р. на 15.02.2021 року.

Судові витрати

Відповідно до ч.4 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із звільнення позивача від сплати судового збору в даній категорії справ, суд не вирішує питання стягнення на його користь понесених витрат зі сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади директора Департаменту розвитку Чернівецької міської ради з 03.02.2021 р. на 15.02.2021 року.

3. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі: Чернівецький міський голова Клічук Роман Васильович (площа Центральна, 1, м.Чернівці, 58002), Департамент розвитку Чернівецької міської ради (вул. О.Кобилянської, 3, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя Т.М. Брезіна