Справа № 300/793/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/793/21 пров. № А/857/19088/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року (ухвалене головуючим-суддею Шумей М.В. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Карпатнафтопродукт» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року Приватне підприємство «Карпатнафтопродукт» (далі ПП «Карпатнафтопродукт», Підприємство, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправним рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі ГУ ДПС, контролюючий орган, відповідач-1) про відповідність платника податку критеріям ризиковості та зобов`язати ГУ ДПС виключити Підприємство з переліку ризикових платників податків, визнати протиправними та скасувати рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН, Реєстр) про відмову у реєстрації податкової накладної (далі - ПН) в ЄРПН №1895099/34085176 від 03.09.2020, №1895100/34085176 від 03.09.2020, №1895102/34085176 від 03.09.2020, №1895101/34085176 від 03.09.2020, №1895104/34085176 від 03.09.2020 та зобов`язати Державну податкову службу України (далі ДПС України, відповідач-2) зареєструвати їх в ЄРПН, днем подання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 позовні вимоги були задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано оспорювані рішення та зобов`язано ДПС України зареєструвати їх в ЄРПН. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судовий збір.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано той факт, що реєстрація ПН зупинена, оскільки відповідала критеріям ризикованості платника податків, ризикованості здійснення операцій. Платником надіслано пояснення, яке не містило повного пакету документів, з огляду на що прийнято оспорюване рішення. Судом першої інстанції не взято до уваги, що в оспорюваному рішенні чітко зазначено, яких саме документів позивачем не надано. Тому вважає спірне рішення обґрунтованим та таким, що прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства. З приводу зобов`язання відповідача зареєструвати ПН скаржник розцінює як вручання в дискреційні повноваження контролюючого органу.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ПП «Карпатнафтопродукт» зареєстроване 29.08.2006 як юридична особа та перебуває на податковому обліку, в тому числі як платник податку на додану вартість (далі - ПДВ), що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який міститься в матеріалах справи.

Між ПП «Карпатнафтопродукт» («Покупець») та ТзОВ «Одінойл» («Постачальник») було укладено договір поставки нафтопродуктів №33/Р від 03.03.2020, за умовами якого Постачальник передає у власність Покупцю нафтопродукти, а покупець приймає і сплачує їх вартість.

Згідно видаткової накладної №758 від 07.07.2020 було здійснено відвантаження товару. Якість придбаного дизельного палива підтверджується сертифікатом відповідності серії АА №000349. Транспортування палива здійснювалось на підставі товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів №СМ0005558 від 07.07.2020 та №5 від 06.07.2020.

Оплата товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) підтверджується платіжними дорученнями №1056 від 06.07.2020, №1057 від 07.07.2020, №1059 від 07.07.2020, №1053 від 06.07.2020, №1058 від 07.07.2020, №1055 від 06.07.2020, №1051 від 06.07.2020 та №1052 від 06.07.2020.

На підставі договору №05/2019 від 15.05.2019 позивачем реалізовано дизельне паливо, а саме : 09.07.2020 реалізовано 1000 л, що відображено у ПН №174 від 09.07.2020; 13.07.2020 реалізовано 1000 л, що відображено у ПН №177 від 13.07.2020.

09.07.2020 та 13.07.2020 підприємством були виставлені рахунки №146, №150 відповідно на оплату ТМЦ.

Згідно платіжних доручень №753 від 09.07.2020 та №755 від 13.07.2020 контрагент позивача ФОП ОСОБА_1 оплатив вказані рахунки.

Відповідно до видаткових накладних №144 від 13.07.2020 та №146 від 13.07.2020, після оплати товару здійснено відвантаження ТМЦ.

Згідно умов договору №05/2019 від 15.05.2019, транспортування ТМЦ відбувалось транспортом та за рахунок покупця. Так, відповідно до п.2.2 договору поставка нафтопродуктів може здійснюватися в рамках FСА франко перевізник, Інкотермс 2010.

Також, згідно договору №01/07-2020 від 01.07.2020 позивачем реалізовано дизельне паливо ТзОВ «Єврокомфорт-ІФ», зокрема, 02.07.2020 реалізовано 2 000 л, що відображено у ПН №168 від 02.07.2020.

01.07.2020 підприємством було виставлено рахунок на оплату ТМЦ №139, який згідно платіжного доручення №2185 від 02.07.2020 було оплачено ТзОВ «Єврокомфорт-ІФ» .

Відповідно до видаткової накладної №136 від 02.07.2020, після оплати товару здійснено відвантаження ТМЦ.

Згідно умов договору №01/07-2020 від 01.07.2020, транспортування ТМЦ відбувалось транспортом та за рахунок покупця. Так, відповідно до п.2.2 договору поставка нафтопродуктів може здійснюватися в рамках FСА франко перевізник, Інкотермс 2010.

Крім того, згідно договору №01/06-2019 від 01.06.2019 позивачем реалізовано дизельне паливо ПАТ«АТП-0928», а саме : 09.07.2020 реалізовано 4000 л, що відображено у ПН №170 від 07.07.2020, 13.07.2020 реалізовано 4000 л, що відображено у ПН №176 від 13.07.2020.

Згідно платіжних доручень №956 від 07.07.2020 та №8747 від 13.07.2020 ПАТ«АТП-0928» оплатило рахунки, виставлені позивачем за дизельне паливо.

Відповідно до видаткових накладних №137 від 09.07.2020 та №143 від 13.07.2020, після оплати товару здійснено відвантаження ТМЦ.

Згідно умов договору №01/06-2019 від 01.06.2019, транспортування ТМЦ відбувалось транспортом та за рахунок покупця. Так, відповідно до п.2.2 договору поставка нафтопродуктів може здійснюватися в рамках FСА франко перевізник, Інкотермс 2010.

На виконання положень ПК України позивачем подано на реєстрацію в ЄРПН ПН №174 від 09.07.2020, №177 від 13.07.2020, №168 від 02.07.2020, №170 від 07.07.2020, №176 від 13.07.2020.

Згідно повідомлень Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України від 14.07.2020 вищевказані ПН прийнято, однак відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН (розрахунків коригування) в ЄРПН зупинена. Зазначено, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Реєстрі відповідає п.8 Критеріїв ризикованості здійснення операцій (далі - Критерії). Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПК/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

27.08.2020 позивач надіслав контролюючому органу повідомлення про надання пояснень та копій документів про підтвердження реальності здійснення операцій, вказаних у ПН №174 від 09.07.2020, №177 від 13.07.2020, №168 від 02.07.2020, №170 від 07.07.2020, №176 від 13.07.2020. У повідомленнях зазначено, що ПП «Карпатнафопродукт» придбало товар дизельне паливо ЄВРО СОРТ С клас К5(ДТ-Л-К5) у ТзОВ «Одінойл» згідно договору поставки нафтопродуктів №33/Р від 03.03.2020, що підтверджено видатковими накладними №740 від 06.07.2020 та №758 від 07.07.2020. У подальшому даний товар було реалізовано ФОП ОСОБА_1 згідно договору №05/2019 від 15.05.2019, ТзОВ «Єврокомфорт-ІФ» згідно договору №01/07-2020 від 01.07.2020, ПАТ«АТП-0928» згідно договору №01/06-2019 від 01.06.2019, що підтверджено видатковими накладними. Документи, що супроводжували господарську операцію представлено в додатках.

За наслідками розгляду поданих документів, рішеннями комісії ГУ ДПС від 03.09.2020 за №1895099/34085176, №1895100/34085176, №1895102/34085176, №1895101/34085176, №1895104/34085176 Підприємству було відмовлено у реєстрації ПН №174 від 09.07.2020, №177 від 13.07.2020, №168 від 02.07.2020, №170 від 07.07.2020, №176 від 13.07.2020.

За змістом оспорюваних рішень від 03.09.2020, підставами для відмови у реєстрації є ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У графі «Додаткова інформація» вказано: товариством не надано документального підтвердження щодо транспортування реалізованого товару (ПММ) від постачальника до покупця (товарно-транспортних накладних на перевезення товару).

Вважаючи оспорювані рішення протиправними, Підприємство звернулося до адміністративного суду з вимогою про їх скасування та зобов`язання вчинити дії по реєстрації спірних ПН.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не тільки не навів в оспорюваних рішеннях обґрунтування свого висновку про те, що позивач, як платник ПДВ відповідає пункту 8 Критеріїв, але й не подав суду жодних документів, зокрема, податкової інформації, яка стала відома контролюючому органу в процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на нього завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, зазначених в поданих для реєстрації спірних ПН. При цьому, позивач надав контролюючому органу копії документів, які передбачені пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34216 (далі Порядок №520). Такі документи подані позивачем в переліку на власний розсуд, оскільки відповідачем у рішеннях про зупинення реєстрації ПН не зазначено, які саме конкретно документи необхідно подати. Суд першої інстанції також вказав, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ДПС України зареєструвати ПН в ЄРПН.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржувалося, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.308 КАС України не надає з цього приводу своїх висновків та не вбачає підстав для застосування положень частини другої цієї статті.

В частині задоволення позовних вимог колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

01.02.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Порядком №1165 визначається процедура винесення комісією ДПС рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 6 Порядку), Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку), Критерії (додаток 3 до Порядку).

Згідно п.3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пунктом шостим Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку, комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом сьомим Порядку №1165 передбачає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно п.25 Порядку №1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку повинно містити чітку підставу, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Додаток 1 до Порядку № 1165 містить перелік Критеріїв.

Так, віднесення до п.8 Критеріїв здійснюється у разі наявної у контролюючого органу податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

У затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: - у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, або - з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів.

Отже, виходячи з аналізу наведених вище норм, при здійсненні опрацювання ПН, направлених для реєстрації в ЄРПН, податковий орган проводить моніторинг відповідності/не відповідності критеріям ризиковості платника податку або здійсненої господарської операції.

При цьому, форма рішення про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості передбачає зазначення контролюючим органом конкретної податкової інформації, яка стала підставою для прийняття вказаного рішення на підставі п.8 Критеріїв.

Згідно з додатком 4 Порядку №1165, у рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Суд першої інстанції вірно вказав, що після отримання ПН №174 від 09.07.2020, №177 від 13.07.2020, №168 від 02.07.2020, №170 від 07.07.2020, №176 від 13.07.2020 контролюючий орган в повідомленнях Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України сформував висновок про те, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідає п.8 Критеріїв. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

При цьому, в квитанціях про зупинення реєстрації ПН контролюючий орган не вказав переліку документів, які Підприємство мало надати.

27.08.2020 позивач надіслав контролюючому органу повідомлення про надання пояснень та копій документів про підтвердження реальності здійснення операцій, вказаних у ПН №174 від 09.07.2020, №177 від 13.07.2020, №168 від 02.07.2020, №170 від 07.07.2020, №176 від 13.07.2020. У повідомленні зазначено, що ПП «Карпатнафопродукт» придбало товар дизельне паливо ЄВРО СОРТ С клас К5(ДТ-Л-К5) у ТзОВ «Одінойл» згідно договору поставки нафтопродуктів №33/Р від 03.03.2020, що підтверджено видатковими накладними №740 від 06.07.2020 та №758 від 07.07.2020. У подальшому даний товар було реалізовано ФОП ОСОБА_1 згідно договору №05/2019 від 15.05.2019, ТзОВ «Єврокомфорт-ІФ» згідно договору №01/07-2020 від 01.07.2020, ПАТ«АТП-0928» згідно договору №01/06-2019 від 01.06.2019, що підтверджено видатковими накладними.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком №520.

Пунктом 2 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом з тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 Порядку №520, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», затвердженого в установленому порядку (п.6, 7 Порядку №520).

Згідно п.9, 10, 11 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є ненадання платником податків копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та або/банківських виписок з особових рахунків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем надавалися контролюючому органу відповідні пояснення та копії первинних документів щодо ПН, реєстрацію яких зупинено.

Колегія суддів звертає увагу, що для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, тому обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН ПН на відповідну суму ПДВ кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. У разі зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції, будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН. У разі відвантаження товару документами, достатніми для підтвердження такої операції, будуть видаткові накладні.

Судом встановлено, що надані позивачем первинні документи відповідають змісту статей 187, 198, 201 ПК України та частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому мають відповідну юридичну силу та доказовість.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень про зупинення реєстрації податкових накладних та в подальшому рішень щодо відмови у реєстрації таких покладається на відповідачів.

Отже, контролюючий орган повинен надати докази на підтвердження того, що зупинення реєстрації ПН, поданої суб`єктом господарювання та прийняття рішення про відмову в реєстрації такої, вчинені відповідно до положень ПК України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України та за наявності підстав, встановлених вищезгаданими нормативно-правовими актами.

Зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій та те, що наданих контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію ПН, колегія суддів вважає, що відповідачі не мали правових підстав для відмови у реєстрації спірних ПН, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оспорюваних рішень та наявності підстав для їх скасування.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Реєстрі ПН, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.20 Порядку №1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У контексті наведеного колегія суддів зазначає, що відповідно до п.п.2, 4, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону та забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами ч.ч.3-4 ст.245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За змістом наведених норм, втручанням у владні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13.02.2018 по справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 по справі №569/15527/16-а, від 20.03.2018 по справі №461/2579/17, від 20.03.2018 по справі №820/4554/17, від 03.04.2018 по справі №569/16681/16-а, від 12.04.2018 по справі №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п.157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн ЛТД проти Кіпру»; п.44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства»; п.156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру»; п.47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії»).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даній справі ДПС України не наділена повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.01.2018 по справі №208/8402/14-а, від 29.03.2018 по справі №816/303/16, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН подані Підприємством ПН, що вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги у відповідній частині.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі №300/793/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук