Справа № 580/11463/21
Суддя: Александріна НУЖНА
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року справа № 580/11463/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нужної А. Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
29.12.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області, пенсійний орган, відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача, внаслідок яких під час перерахунку та виплати пенсії відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 (справа № 580/193/21) зупинено виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 (справа № 580/616/20) в частині, що стосується перерахунку та виплати пенсії у розмірі 86 % сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018;

- визнати протиправними дії відповідача, що стосуються зниження основного розміру пенсії позивача, а саме, із 86 % до 70 % сум грошового забезпечення, та наступного (за зниженням) неправомірного перерахунку й виплати пенсії, а також визначення заниженої суми пенсійного боргу (доплати до пенсії) виходячи з розміру пенсії 70 % сум грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2019 обчислення, перерахунок та виплату пенсії позивачу; обчислення, перерахунок та виплату пенсії здійснити, виходячи з розміру пенсії 86 % сум грошового забезпечення, із урахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення;

- визнати дії відповідача протиправними й такими, що наносять шкоду позивачу у вигляді понесених збитків від невиплати пенсійної заборгованості, а саме, доплати пенсії за період з 01.01.2018 до 01.01.2022 у загальній сумі 413 215,71 грн, що виникла внаслідок незаконного зниження основного розміру пенсії з 86% до 70 % грошового забезпечення та зниження пенсії із 100 % суми підвищення до 75 % підвищення пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019, безпідставного обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019;

- стягнути на користь позивача з відповідача кошти у вигляді пенсійної заборгованості в сумі 413 215,71 грн разом із нарахованою на цю заборгованість компенсацією втрати частини пенсії;

- визнати дії відповідача в частині невиконання законодавства України стосовно пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, зокрема, позивача, як особи з інвалідністю, та невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 у справі № 580/616/20, що стосується перерахунку та виплати позивачу пенсії у раніше призначеному розмірі - 86 % сум грошового забезпечення, та які призвели до неправильного визначення (зниження) суми пенсійної заборгованості (доплати до пенсії за період із 01.04.2019 до 01.01.2022), та такими, що завдали позивачу моральну шкоду у вигляді душевних страждань, переживань, потрясінь, виснаження організму, та яка підлягає відшкодуванню;

- відшкодувати завдану позивачу моральну шкоду шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за моральну шкоду у розмірі 160 000 грн;

- ухвалюючи рішення про стягнення коштів з відповідача (пенсійної заборгованості у розмірі 413 215,71 грн, моральної шкоди у розмірі 160 000,00 грн), зазначити наслідки несвоєчасної виплати заборгованості з посиланням на Закон України Про гарантії держави за виконання судових рішень, згідно з яким нараховується пеня у розмірі 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 17.09.2004 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області та одержує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Починаючи з вересня 2020 року ГУ ПФУ в Черкаській області на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 у справі № 580/616/20, перерахувало та виплачувало позивачу пенсію у розмірі 86 % сум грошового забезпечення.

На виконання рішення суду від 13.07.2021 у справі № 580/193/21, яким суд зобов`язав ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок позивачу на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФР 46206 від 24.05.2021 з урахуванням раніше виплачених сум з 01.04.2019, відповідач здійснив повторний перерахунок позивачу пенсії із урахуванням як основних, так і додаткових видів грошового забезпечення. Однак, всупереч рішенню суду від 01.06.2020 обчислив основний розмір пенсії у зменшеному розмірі, а саме: 70 % сум грошового забезпечення.

12.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив, окрім іншого, вжити заходи щодо виконання рішень суду від 01.06.2020 у справі № 580/616/20 та від 13.07.2021 у справі № 580/193/21.

Відповідач листом від 08.11.2021 повідомив позивача, що сума пенсійної заборгованості за період з 01.01.2018 до 31.08.2020 становить 59 293,50 грн, а за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 - 160 544,46 грн.

Однак, вказує позивач, вказана сума заборгованості обрахована відповідачем невірно, адже визначена від зниженого розміру пенсії (70 %), а повинна бути обрахована від розміру 86 % сум грошового забезпечення. Отже, пенсійна заборгованість з невиплаченої пенсії у повному обсязі починаючи з 01.01.2018 до 01.01.2022 складає 413 215,71 грн.

Крім того, вказує, що протиправна діяльність відповідача шкодить його здоров`ю, викликає душевні страждання, переживання, приниження та виснаження організму.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 суддя позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі та ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 41-42).

01.02.2022 ГУ ПФУ в Черкаській області подало до суду відзив на позовну заяву № 2300-0902-7/6291 від 31.01.2022, в якому просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що на виконання рішення суду від 01.06.2020 по справі № 580/616/20 позивачу 20.08.2020 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 86% грошового забезпечення та з 05.03.2019 до 03.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії визначеної на 01.03.2018. Пенсію у перерахованому вигляді позивач отримує з вересня 2020 року. Доплата до пенсії за період з 01.01.2018 до 31.08.2020 становить 59 293,50 грн.

Рішенням суду від 13.07.2021 по справі № 580/192/21 позивачу з 05.10.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 із грошового забезпечення визначеного на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.05.2021 № ФР 46206. Загальна сума доплати пенсії за період з 01.04.2019 до 31.10.2021 становить 160 544,46 грн.

Зазначає, що виплата позивачу нарахованої на виконання рішень суду буде здійснюватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат та у порядку черговості, у разі наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 суд закрив провадження в частині:

- визнання дії відповідача в частині невиконання законодавства України стосовно пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, зокрема позивача, як особи з інвалідністю, та невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 у справі № 580/616/20, що стосується перерахунку та виплати позивачу пенсії у раніше призначеному розмірі - 86 % сум грошового забезпечення, та які призвели до неправильного визначення (зниження) суми пенсійної заборгованості (доплати до пенсії за період із 01.04.2019 до 01.01.2022), та такими, що завдали позивачу моральну шкоду у вигляді душевних страждань, переживань, потрясінь, виснаження організму, та яка підлягає відшкодуванню;

- відшкодування завданої позивачу моральної шкоди шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за моральну шкоду у розмірі 160 000 грн.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини в адміністративній справі, дослідивши докази, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, проаналізувавши норми права, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Черкаській області та з 17.09.2004 отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ, що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років (32 роки) (а. с. 34).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 у справі № 580/616/20 суд зобов`язав ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум; зобов`язав ГУ ПФУ в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії позивача за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом 01.03.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 у справі № 580/5430/20 суд зобов`язав Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати пенсійному органу нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 у справі № 580/193/21 суд зобов`язав ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФР 46206 від 24.05.2021 та виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 01.04.2019.

12.10.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою щодо перерахунку та виплати пенсії за рішенням Черкаського окружного адміністративного суду (а. с. 22).

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом № 7904-7944/М-03/8-2300/21 від 08.11.2021 повідомив позивача, що на виконання рішення суду від 01.06.2020 у справі № 580/616/20 позивачу 20.08.2020 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 86% грошового забезпечення та з 05.03.2019 до 03.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної на 01.03.2018. Пенсію у перерахованому розмірі позивач отримує, починаючи з вересня 2020 року. Доплата пенсії за період із 01.01.2018 до 31.08.2020 становить 59 293,50 грн.

На виконання рішення суду від 13.07.2021 у справі № 580/193/21 позивачу 05.10.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 із грошового забезпечення, визначеного на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.05.2021 № ФР 46206. Загальна сума доплати пенсії за період з 01.04.2019 до 31.10.2021 становить 160 544,46 грн.

Виплату доплат пенсії, нарахованих на виконання рішень суду, які перевищують бюджетні призначення на рік, буде здійснено за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України (а. с. 23-25).

05.10.2021 ГУ ПФУ в Черкаській області провело перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 по справі № 580/193/21 та після проведеного перерахунку основний розмір пенсії позивача було зменшено з 86% до 70% грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до якого при призначенні пенсії основний розмір пенсії позивача складає 70 % грошового забезпечення (вислуга років 32) (а. с. 34).

Уважаючи дії відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії за оновленою довідкою в розмірі 86 % грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

У першу чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що хоча предметом розгляду у даній справі є також і дії, які вчинені пенсійним органом при виконанні рішення суду від 13.07.2021 у справі № 580/193/21, однак питання щодо виконання даного рішення не є предметом розгляду у справі.

Так, при розгляді справи № 580/193/21 суд не зобов`язував відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії із зазначенням відсоткового її розміру.

Тобто, при розгляді цієї справи суд не вирішує питання щодо належного виконання позивачем рішення у справі № 580/193/21.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі Закон № 3668-VІ) до вказаної норми були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 № 1166-VII (далі Закон № 1166-VII) також внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені цього спору застосуванню підлягають положення ст. 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом № 3668-VІ та Законом №1166-VIІ зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону № 2262-XII максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.03.2018 у справі № 175/1665/17 (2-а/175/41/17) провадження № К/9901/9550/18 та від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17, провадження № К/9901/849/17.

Зважаючи на те, що позивач набув право на пенсію у розмірі 86 % від суми грошового забезпечення, відповідно до статей 22, 58 Конституції України не допускається звуження права позивача на перерахунок розміру пенсії у меншому відсотковому відношенні.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Верховного суду від 04.02.2019 у справі № 240/5401/18.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення при перерахунку 05.10.2021 відсоткового розміру пенсії позивача з 86 % до 70 % сум грошового забезпечення.

Відтак, враховуючи вищевикладене, оскільки після проведеного перерахунку на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 по справі № 580/193/21 основний розмір пенсії позивача було зменшено з 86 % до 70 % грошового забезпечення з 01.04.2019, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково шляхом:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 86 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення при проведенні 05.10.2021 перерахунку основного розміру його пенсії на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.05.2021 № ФР 46206 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 86 % грошового забезпечення, з урахуванням довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.05.2021 № ФР 46206 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та з урахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премії, з урахуванням раніше проведених виплат

Щодо вимоги про визнання протиправними дії відповідача, внаслідок яких під час перерахунку та виплати пенсії відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 (справа № 580/193/21) зупинено виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 (справа № 580/616/20) в частині, що стосується перерахунку та виплати пенсії у розмірі 86 % сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, суд зазначає, що вказана вимога є похідною від вимоги щодо визнання протиправними дії відповідача, що стосуються зниження основного розміру пенсії позивача, а саме, із 86 % до 70 % сум грошового забезпечення, та наступного (за зниженням) неправомірного перерахунку й виплати пенсії, а також визначення заниженої суми пенсійного боргу (доплати до пенсії) виходячи з розміру пенсії 70 % сум грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019, а тому також підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання дії відповідача протиправними й такими, що наносять шкоду позивачу у вигляді понесених збитків від невиплати пенсійної заборгованості, а саме, доплати пенсії за період з 01.01.2018 до 01.01.2022 у загальній сумі 413 215,71 грн, що виникла внаслідок незаконного зниження основного розміру пенсії з 86 % до 70 % грошового забезпечення та зниження пенсії із 100 % суми підвищення до 75 % підвищення пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019, безпідставного обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019, то необхідно зазначити, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-ХІІ на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.05.2021 № ФР 46206 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виходячи з 86 % грошового забезпечення.

Слід зазначити, що відповідно до статті 8 Закон № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим з військової служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України виключно законами України встановлюються: Державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори; засади створення і функціонування фінансового, грошового, кредитного та інвестиційного ринків; статус національної валюти, а також статус іноземних валют на території України; порядок утворення і погашення державного внутрішнього і зовнішнього боргу; порядок випуску та обігу державних цінних паперів, їх види і типи;

Відповідно до ст. 95 Конституції України встановлено, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно ч. 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV ) кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно до ст. ст. 71, 73 Закону № 1058-IV визначено, що бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом: надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Суд при розгляді цієї справи враховує імперативні приписи ч. 2 ст. 73 Закону № 1058-IV, якими забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Черкаській області № 7904-7944/М-03/8-2300/21 від 08.11.2021 відповідач на виконання рішення суду від 01.06.2020 у справі № 580/616/20 провів перерахунок пенсії позивача з 20.08.2020 та нарахував за період з 01.01.2018 до 31.08.2020 суму доплати в розмірі 59 293 грн 50 коп., в подальшому на виконання рішення суду від 13.07.2021 у справі № 580/193/21 провів перерахунок пенсії з 05.10.2021 та нарахував за період з 01.04.2019 до 31.10.2021 суму доплати в розмірі 160 544 грн 46 коп.

Суд при розгляді цієї справи у частині позовних вимог про стягнення заборгованості по пенсійним виплатам зазначає, що вказані вище суми є не виплаченими в зв`язку з тим, що кошти передбачені відповідною бюджетною програмою на дані цілі до територіального управління Пенсійного фонду України не надходили, а стягнення коштів з відповідача призведе до повторного стягнення тієї ж суми відшкодування.

В свою чергу, управління Пенсійного фонду України не наділене повноваженнями щодо самостійного розпорядження коштами фонду, а виконання рішення в частині виплати стане можливим в разі виділення коштів з Державного бюджету.

Згідно ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 № 4901-VI (далі Закон № 4901-VI ), виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Окрім того, Кабінет Міністрів України з метою врегулювання питання погашення заборгованості, постановою від 03.09.2014 № 440 затвердив Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державною.

Відповідно до Порядку особи, на користь яких ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, боржниками за якими є органи державної влади, подають до органів державної виконавчої служби дане рішення суду для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Відповідно п. 20 зазначеного Порядку, погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

Згідно з п. 1 ст. 7 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не вказано яких дій слід вжити відповідачу для проведення вказаних виплат, позаяк обсяг виділених бюджетних асигнувань не залежить від відповідача, що вказує на відсутність підстав для стягнення вищевказаної суми.

Натомість Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання зазначених вище рішень суду.

У зв`зку з цим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнати дії відповідача протиправними й такими, що наносять шкоду позивачу у вигляді понесених збитків від невиплати пенсійної заборгованості, а саме, доплати пенсії за період з 01.01.2018 до 01.01.2022 у загальній сумі 413 215,71 грн, що виникла внаслідок незаконного зниження основного розміру пенсії з 86% до 70% грошового забезпечення та зниження пенсії із 100% суми підвищення до 75% підвищення пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019, безпідставного обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019.

Позовні вимоги позивача до відповідача в частині: стягнення на користь позивача з відповідача кошти у вигляді пенсійної заборгованості в сумі 413 215,71 грн разом із нарахованою на цю заборгованість компенсацією втрати частини пенсії, та зазначення наслідків несвоєчасної виплати заборгованості з посиланням на Закон України Про гарантії держави за виконання судових рішень, згідно з яким нараховується пеня у розмірі 3 % річних, ухвалюючи рішення про стягнення коштів з відповідача (пенсійної заборгованості у розмірі 413 215,71 грн, моральної шкоди у розмірі 160 000,00 грн), є похідними позовними вимогами від вимоги про визнання дії відповідача протиправними й такими, що наносять шкоду позивачу у вигляді понесених збитків від невиплати пенсійної заборгованості, а саме, доплати пенсії за період з 01.01.2018 до 01.01.2022 у загальній сумі 413 215,71 грн, що виникла внаслідок незаконного зниження основного розміру пенсії з 86% до 70% грошового забезпечення та зниження пенсії із 100% суми підвищення до 75% підвищення пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019, безпідставного обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019.

Тому позовні вимоги щодо стягнення пенсійної заборгованості в сумі 413 215,71 грн разом із нарахованою на цю заборгованість компенсацією втрати частини пенсії та зазначення наслідків несвоєчасної виплати заборгованості з посиланням на Закон України Про гарантії держави за виконання судових рішень, згідно з яким нараховується пеня у розмірі 3 % річних, не підлягають до окремого розгляду.

Решта доводів та заперечень сторін на правомірність прийнятого рішення суду не впливають та висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не встановив факту їх понесення позивачем, адже від сплати судового збору його звільнено в силу Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 90, 139, 242-246, 251, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дiї Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 86 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при проведенні 05.10.2021 перерахунку основного розміру його пенсії на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.05.2021 № ФР 46206 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 86 % грошового забезпечення, з урахуванням довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.05.2021 № ФР 46206 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та з урахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премії, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Копію рішення направити учасникам справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ).

Суддя Александріна НУЖНА