Справа № 560/7628/21
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7628/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

02 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання зарахувати до стажу державної служби період роботи з 06 серпня 1990 по 18 липня 2017 у Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції та з 19 липня 2017 по 31 липня 2020 у Головному управлінні Державної податкової служби у Хмельницькій області. Також просить зобов`язати відповідача з 14.01.2021 року перевести її на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ із врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посад державної служби, провести відповідне нарахування та виплату пенсії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2021 року адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22.01.2021 № 410/03-16 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи:

- з 06 серпня 1990 по 18 липня 2017 у Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції;

- з 19 липня 2017 по 31 липня 2020 у Головному управлінні Державної податкової служби у Хмельницькій області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області перевести з 14 січня 2021 року ОСОБА_1 на отримання пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу», здійснивши нарахування та виплату недоплаченої пенсії, з урахуванням довідки (довідок) Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про складові заробітної плати від 31.08.2020 року (з урахуванням раніше виплачених коштів).

У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 900 ( дев`ятсот) грн. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач не має права на переведення на пенсію державного службовця, оскільки Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 такий вид пенсії не передбачений. Зазначає, що періоди роботи в органах Державної податкової служби на посадах, у період перебування на яких присвоювались персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на державній службі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачка ОСОБА_1 з 06 серпня 1990 по 18 липня 2017 працювала у Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції, з 19 липня 2017 по 31 липня 2020 - у Головному управлінні Державної податкової служби у Хмельницькій області.

25.11.1994 ОСОБА_1 присвоєне спеціальне звання "Інспектор податкової служби другого рангу". 02.01.1995 позивач прийняла присягу державного службовця згідно із Законом України "Про державну службу". У подальшому позивачка отримувала спеціальні звання та ранги державного службовця.

31.07.2020 позивач звільнена з посади у зв`язку з виходом на пенсію за віком (запис № 47 трудової книжки). Із 01.06.2020 позивачці призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14 січня 2021 позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення її на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», додавши довідку Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області від 31 серпня 2020 № 29099/В/22-01-13-02-20 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22.01.2021 № 410/03-16 позивачці відмовлено у переведенні її на вказаний вид пенсії, оскільки станом на 01 травня 2016 року у неї відсутній стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Листом Головного управління № 2200-0304-8/6303 від 03.02.2021 позивачку також повідомлено про те, що періоди роботи в органах Державної податкової служби не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, оскільки у цей час їй присвоювались спеціальні звання.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зауважив, що оскільки умови щодо наявності достатнього стажу державної служби та досягнення пенсійного віку позивачем дотримані, відповідачем не доведено наявності законних перешкод для реалізації позивачкою права вибору виду пенсії, яку вона бажає отримувати. З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відмову у переведенні є протиправним.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, з 06 серпня 1990 по 18 липня 2017 працювала у Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції, з 19 липня 2017 по 31 липня 2020 - у Головному управлінні Державної податкової служби у Хмельницькій областіВідповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII. Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Отже, в даному випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби. Крім цього, згідно з п.342.4 ст.342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями. Відповідно до ст.344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, оскільки посадові особи Державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, і період проходження служби в податкових органах повинен зараховуватись до стажу державної служби, який дає право на пенсію, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що період роботи позивача в органах Державної податкової служби з 06.08.1990 по 31.07.2020 необхідно зарахувати їй до стажу державної служби.

Відповідно до п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

Частиною 1 ст.37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з ч.9 ст.37 Закону № 3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що страховий стаж позивачки на державній службі, на якій вона продовжувала перебувати станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889), обіймаючи посаду державної служби, з урахуванням періодів роботи у органах Державної податкової служби (з 06 серпня 1990 по 18 липня 2017 у Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції та з 19 липня 2017 у Головному управлінні Державної податкової служби у Хмельницькій області), становить понад 10 років, що доводиться відомостями трудової книжки. Крім того, перед зверненням за призначенням пенсії позивач працювала на посаді, віднесеній до посад державної служби. Вказані обставини відповідач не спростував.

Колегія суддів враховує правову позицію зі спірного питання, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 року у зразковій справі № 822/524/18, зокрема, право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII пов`язане лише з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця, визначеним згідно із п.10, 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, у той час як додаткових умов для призначення пенсії у вказаних пунктах «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII не встановлено.

Наведене свідчить про те, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу", зобов`язання зарахувати вищезазначений трудовий стаж до стажу державної служби, призначити, нарахувати та виплатити з 02.04.2021 пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині, не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницького окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.