Справа № 640/33112/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ГАМАЮН" на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ГАМАЮН» до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Компанія ГАМАЮН» звернулося до суду з позовом до Державної казначейської служби України про:

-визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у порушенні розумних строків виконання та у тривалому невиконанні наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2021 року по справі № 909/68/21 про стягнення з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради на користь ТОВ "Компанія" Гамаюн" заборгованості у розмірі 342 890,29 грн., з яких 112 505,40 грн. - 3 % річних; 230 384,89 грн. - інфляційні втрати та 5 143,35 грн. - судового збору.;

- зобов`язання відповідача виконати наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2021 року по справі № 909/68/21;

- визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у порушенні розумних строків виконання та у тривалому невиконанні наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.07.2021 року по справі № 909/223/21 про стягнення з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради на користь позивача основного боргу у розмірі 2 177 928 грн., 51 524,41 грн. пені, 25 564,37 грн. 3 % річних, 99 658,86 грн. інфляційних втрат та 35 320,13 грн. судового збору;

- зобов`язати відповідача виконати наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 26.07.2021 року по справі № 909/223/21.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Справу розглянуто без фіксації судового процесу у порядку ст.229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2021 по справі № 909/68/21 з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гамаюн» стягнуто 342 890, 29 грн. заборгованості, з яких 112 505,40 грн. - 3 % річних, 230 384,89 грн. - інфляційні втрати та 5 143, 35 грн. - судового збору.

16.06.2021 видано наказ про примусове виконання рішення суду, який переданий до виконання в органи Державної казначейської служби 10.08.2021.

Також, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2021 по справі № 909/223/21 з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гамаюн» стягнуто 2 177 928 грн. основного боргу, 51 524,41 грн. пені, 25 564,37 грн. 3 % річних, 99 658,86 грн. інфляційних втрат та 35 320,13 грн. судового збору.

26.07.2021 видано наказ про примусове виконання рішення суду, який переданий до виконання в органи Державної казначейської служби 10.08.2021.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо тривалого невиконання судових рішень, звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та законних інтересів.

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).

У випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (ст.6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналогічне положення закріплено в ч.1 ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», відповідно до якого примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 14 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п.1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Держказначейство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Пунктом 3 Положення визначено, що основними завданнями Держказначейства є: 1) реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів; 2) внесення на розгляд міністра фінансів України пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах.

Держказначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.9 Положення).

У п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 (надалі Порядок №845) зазначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а в разі їх відсутності територіальний орган Держказначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов`язує здійснити дії, спрямовані на виконання рішення суду та пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Держказначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України (п.19 Порядку №845).

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що Держказначейство не є ані органом примусового виконання судових рішень, ані учасником, зокрема стороною виконавчого провадження, і відповідно не здійснює заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а є встановленою Порядком №845 особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно п.15 Порядку №845 дії органів Держказначейства з виконання виконавчих документів можуть бути оскаржені до Держказначейства або суду.

При цьому в Порядку №845 не зазначено, до якого суду оскаржуються рішення, дії або бездіяльність органів Держказначейства.

Водночас положеннями Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст.74 цього Закону).

Можливість та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів Держказначейства цим Законом не визначено.

Також порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів Держказначейства не передбачений й Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», який визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до ч.1 ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Колегія суддів зазначає, що положення ГПК України та Закон України «Про виконавче провадження» передбачають порядок оскарження лише рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час примусового виконання ними судових рішень і лише до судового органу, який видав виконавчий документ.

Водночас, Держказначейство - не орган примусового виконання судових рішень, як уже зазначалося в цій постанові, а центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через міністра фінансів України, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження

Отже, спори, які виникають під час здійснення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, своїх повноважень щодо виконання судових рішень, відповідно до Порядку №845, розглядаються адміністративними судами згідно з нормами, визначеними КАС України.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 905/2087/17.

Враховуючи викладене та характер правовідносин у цій справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі в порядку п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

На підставі викладеного, відповідно до ст.320 КАС України у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 308, 310, 320, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ГАМАЮН" - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю.Коротких