Справа № 520/24011/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 р. Справа № 520/24011/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ", з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що прийняте Харківською митницею Держмитслужби спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021 року є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, без виклику сторін, та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копія вказаної ухвали була надіслана та вручена уповноваженому представнику відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що 04.08.2021 року до сектору митного оформлення «Ліски» митного поста «Харків - товарний» Харківської митниці декларантом - ПрАТ «Новий стиль» () була подана електронна митна декларація за номером №UA807180/2021/005421. Обґрунтування неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товарів, передбачених ст. ст. 54, 55, 57, 58 МКУ наведене у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості складає 3,76 $/кг. Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в митному органі цінова інформація про митні оформлення подібних товарів митне оформлення, яких вже здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні у ЄАІС та АСМО Інспектор. В якості джерела інформації в рішенні від 04.08.2021 №ІЇА807180/2021/000415/2 зазначена цінова інформація за фактами митних оформлень ЄАІС: митна декларація від 31.07.2021 №UA205140/2021/020653; митна декларація від 20.07.2021 №UA500060/2021/200234. Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів митний орган діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством. Отже позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

Представником позивача надано до суду відзив на позов, в якому підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві. Зокрема, з приводу того, що задекларований рівень вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості та подібні товари оформлені митницями у максимально найближчий термін, зазначив, що митні декларації від 31.07.2021 №UA205140/2021/020653; митна декларація від 20.07.2021 №UA500060/2021/200234 Саме ці МД були зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021 р., що оскаржується у цій справі. З наданих Відповідачем додатків до відзиву щодо МД, використаних в якості джерела для інформації ціни за подібним товаром, вбачається: МД № UA205140/2021/020653 від 31.07.2021 - «Силові пневмоциліндри лінійної дії багатоцільового призначення (для меблів), газ-ліфт крісла, всього 102 компл., вага 37.08 кг, умови поставки СРТ, країна виробника (графа 11) - ОВ (Велика Британія), країна відправлення товару - РЬ (Польща); ціна визначена за 6-м (резервним) методом. МД № UA500060/2021/200234 від 20.07.2021 - «Силові установки та двигуни пневматичні лінійної дії (циліндри), пневмоциліндр в упаковці 504 шт. - 6 уп., вага 116,48 кг, умови поставки СРТ, країна виробника (графа 11) - СN, країна відправлення товару - СІМ. Вартість цього товару Відповідач порівняв з вартістю товару Позивача «Силові пневмоциліндри лінійної дії» різних моделей, що використовуються для виробництва меблів, кількістю всього 19200 шт. (2300+1000+15900), вага 20919 кг, умови поставки РОВ Шанхай (морське перевезення з Шанхаю), країна виробника та відправлення - СN. Порівняння ціни товару за вищезазначеними МД без врахування розбіжностей в кількості, умовах поставки, відстанях транспортування, ін. не відповідає вимогам щодо подібності товарів, визначеним ч. 5, ч. 6 ст. 60 МК України. Таким чином, відповідач не надав достатніх допустимих доказів іншої митної вартості подібних товарів. Щодо подання митної декларації без проведення верифікації відповідно до листа ДМСУ від 08.10.2010№ 11/2-10.16/11627-еп, зазначив, що вказаний такий лист не має статусу нормативного документу, тому не може встановлювати жодних обов`язків для декларанта. Норми митного законодавства, в свою чергу, проведення верифікації такого документу не передбачають.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, у серпні 2021 року Приватним акціонерним товариством «Новий Стиль» на територію України був ввезений товар - силові пневмоциліндри лінійної дії, багатоцільового призначення, виробник: ANHUI LAITEGAS SPRING CO, країна виробництва: Китай, торговельна марка: ANHUI. Імпорт товару здійснювався на підставі Контракту № 05122019-LANT від 05.12.2019 р., та додатків до нього, інших товаросупровідних документів, документів на перевезення.

Товар був ввезений окремою партією, для митного оформлення позивачем складена окрема митна декларація МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року (а.с. 22 - 23) з визначенням митної вартості товару за ціною договору (контракту) у відповідності до вимог Митного кодексу України.

На підтвердження митної вартості товару позивачем разом з митною декларацією МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року були подані наступні документи:

- Контракт № 05122019-LANТ від 05.12.2019 р., у якому зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 календарних днів з моменту поставки товару покупцю, тобто Контрактом передбачено відстрочення платежу

- Додаток до контракту № 42 від 07.06.2021 р.

- Комерційний інвойс NOWY14/2021 від 07.06.2021 з перекладом

- Договір про перевезення (на транспортно-експедиторські послуги) № 01042020 від 01.04.2020 р., п. 5.2. якого визначено, що оплата здійснюється впродовж 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт, тобто передбачено відстрочення платежу

- Коносамент СОSUА від 15.06.2021 р.

- Сертифікат про походження товару №21С3405В0С18/00044 від 24.06.2021 р.

- Пакувальний лист б/н 07.06.2021 р.

- Рахунок фактура від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиторських слуг №СФ - 23414 від 19.07.2021 р.

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) № 19/07/12597-1 від 19.07.2021 р.

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) про НРР б/н від 19.07.2021 р.

- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 21.05.2021 р.

- Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. 7345142 від 14.08.2021 р.

- Інформація (довідка) про відсутність взаємозалежності

- Інформація (довідка) про відсутність страхування

- Копія експортної декларації країни відправлення №02175651

- Залізнична накладна для внутрішнього сполучення №42751065 від 27.07.2021 р.

Під час контролю митної вартості товару за МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року сектором митного оформлення "Ліски" митного поста "Харків - товарний" оформлено електронний запит (протокол обробки електронного документу) № 23158 від 04.08.2021 року. В запиті зазначено, що у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів та спрацювання АСУР, у відповідності до вимог МК України проведено процедуру консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Також запропоновано позивачу надати інформацію про митне оформлення ідентичних або подібних товарів, оформлених в інших митницях. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подавати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару (а.с. 50 - 51).

У відповідь на запит позивач надав лист вих. №04.08.2021/3 від 04.08.2021 року з поясненнями стосовно запитуваної інформації, а також документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, визначених в митній декларації. У відповіді також зазначено, що станом на 04.08.2021 року підприємство надало всі наявні в нього документи, а для підготовки додаткових документів на підтвердження митної вартості, яка була заявлена за першим (основним) методом необхідно додатковий час, просив дозволити митне оформлення вантажу відповідно до статті 55 МК України (а.с. 52 - 54).

На підставі розгляду вказаних документів, Харківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021 року (19 - 20).

У рішенні зазначено, що коригування митної вартості товару здійснено за другорядним (резервним) методом - методом визначення митної вартості за ціною договору подібних товарів, оформлених у максимально наближений до митного оформлення термін.

Також, на підставі вказаного рішення Харківською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення МД № UA 807180/2021/00551 (а.с. 21).

З метою уникнення простою транспорту та виробничою необхідністю позивач оформив товар за ціною, визначеною митним органом, оформивши 05.08.2021 року МД №UA807170/2021/005463, за якою випустив товар у вільний обіг під гарантію за ст.55 МК України (а.с. 55 - 56).

В той час, 13.08.2021 року представником позивача направлено запит до митного органу, в якому він просив надати додаткові роз`яснення, з яких підстав скореговану ціну товару, визначену позивачем за першим методом (за ціною контракту), визначену в МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року (а.с. 57 - 59).

Листом від 07.09.2021 року №7.14-2/15-02/13/2421 Харківською митницею на запит позивача повідомлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості значно менший рівня на товари, що оформлювалися у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваного товару, митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись частиною 6 статті 54, статтями 57-64 МКУ митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 04.08.2021 №UА807000/2021/000415/2 за другорядним (резервним) методом. При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС, враховано попередні рішення про коригування митної вартості ідентичних/подібних товарів, ввезених АТ «Новий стиль» (а.с. 61 - 62).

Також, позивач подав до митного органу письмові пояснення №01.10.2013/3 від 01.10.2021 року щодо визначення митної вартості товару з доданими документами згідно додатків (платіжне доручення № 247 від 07.09.2021 р.; платіжне доручення № 12553 від 13.09.2021; рахунок-фактура № СФ-23414 від 19.07.2021; рахунок-фактура № СФ- 23415 від 19.07.2021; звіт експедитора від 06.08.2021; акт здачі-прийняття робіт № ОУ-003832 від 06.08.2021; акт здачі-прийняття робіт № ОУ-003833 від 06.08.2021; коносамент СОSU302985220А; з/д накладна від 27.07.2021; заявка на перевезення від 07.06.2021); звіт про оцінку майна №25/05/2021/03 від 25.05.2021), в яких просив винести письмові рішення про визнання заявленої ПрАТ «Новий Стиль» митної вартості товару за першим (основним) методом та скасувати прийняте митним органом рішення про коригування митної вартості товарів №UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021 року, яким визначено митну вартість ввезеного товару за МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року за другорядним (резервним) методом (а.с. 63 - 99).

Проте, листом Харківської митниці від 08.10.2021 року №7.14-2/15-02/13/3693 повідомлено позивача про відмову у скасуванні раніше прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів №UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021 року, оскільки подані ним додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваного товару (а.с. 100- 102).

Не погоджуючись із вищевказаними рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Харківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021 року (19 - 20).

В рішенні про коригування митної вартості товарів в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі МК України, зазначено про: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності (зокрема, розбіжності в реквізитах поданих до митного оформлення товаросупровідних документах та реквізитів цих документів у графі 44), які мають вплив на правильність визначення митної вартості; до митниці надано митну декларацію країни відправлення без проведення верифікації відповідно до листа відповідно до листа ДМС України від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627-еп та без перекладу відповідно до статті 254 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларантом не надано всіх витребуваних документів, передбачених п. 3 ст. 53 МК України, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості; 2) не надана декларантом відсутня у розпорядженні митного органу інформація щодо угод на ідентичні товари / на подібні товари; 3, 4) не надана декларантом відсутня у розпорядженні митного органу інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування; 5) не надана декларантом відсутня у розпорядженні митного органу інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару; на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товари 1) 3,76 $/кг. Митну вартість товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного рішення є наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС цінова інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін: №UA205140/2021/20653 від 31.07.2021 року, №UA500060/2021/200234 від 20.07.2021 року. Коригування митної вартості товару здійснено за другорядним методом (резервним) методом у відповідності до статі 64 МК України. Розрахунок митної вартості складає 3,76 $/кг.

Слід зазначити, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752, яку відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

Слід зазначити, що наявність таких обставин має бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що перед винесенням вказаного вище рішення, під час контролю митної вартості товару за МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року сектором митного оформлення "Ліски" митного поста "Харків - товарний" оформлено електронний запит (протокол обробки електронного документу) № 23158 від 04.08.2021 року. В запиті зазначено, що у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів та спрацювання АСУР, у відповідності до вимог МК України проведено процедуру консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Також запропоновано позивачу надати інформацію про митне оформлення ідентичних або подібних товарів, оформлених в інших митницях. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подавати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару (а.с. 50 - 51).

У відповідь на запит позивач надав лист вих. №04.08.2021/3 від 04.08.2021 року (а.с. 52 - 54), в якому зазначив, що ПрАТ " НОВИЙ СТИЛЬ" надавалися до митного органу разом з ЕМД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року, ряд документів на підтвердження митної вартості товару, зокрема:

- Контракт № 05122019-LANТ від 05.12.2019 р.

- Додаток до контракту № 42 від 07.06.2021 р.

- Комерційний інвойс NOWY14/2021 від 07.06.2021 з перекладом

- Договір на транспортно-експедиторські послуги № 01042020 від 01.04.2020 р.

- Коносамент СОSUА від 15.06.2021 р.

- Сертифікат про походження товару №21С3405В0С18/00044 від 24.06.2021 р.

- Пакувальний лист

- Рахунок фактура від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиторських слуг №СФ - 23414 від 19.07.2021 р.

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) № 19/07/12597-1 від 19.07.2021 р.

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) про НРР б/н від 19.07.2021 р.

- Прайс-лист виробника товару б/н від 21.05.2021 р.

- Копія експортної декларації країни відправлення №02175651

Щодо надання додаткових документів зазначено, що підприємство надало всі наявні в нього документи, які в нього є станом на 04.08.2021.

З наявних в матеріалах справи документів судом встановлено, що умовами контракту №05122019-LANT від 05.12.2019 р., в якому позивач є покупцем, а продавцем - LAITEGAS SPRING CO, визначено, що продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар - силові пневмоциліндри лінійної дії, на умовах, викладених у цьому Контракті (п. 1.1. Контракту).

Конкретний вид (асортимент) товару кожної партії поставки узгоджується сторонами в замовленні та визначається в специфікаціях та інвойсах, які додаються до Контракту та складають його невід`ємну частину (п. 1.3. Контракту).

Продавець поставляє Покупцю Товар на наступних умовах: FOB Шанхай, Китай; EXW Шанхай, Китай, (п. 3.1. Контракту).

Ціна товару за окремою партією товару визначається в специфікаціях та інвойсах на окрему партію товару (п. 4.1. Контракту).

Додатком № 42 від 07.06.2021 р. (специфікація) погоджені умови оплати товару - на протязі 90 календарних днів з моменту поставки товару покупцю.

Комерційним інвойсом NOWY14/2021 від 07.06.2021 погоджені умови постачання товару на умовах FОВ Шанхай, а саме: пневмоциліндри лінійної дії, модель LTO3B-50S15B-100A - 2300 шт., LTO3B-50D70B-260B - 1000 шт., SKQ-A-140-15900 шт., експортер: ANHUI LAITEGAS SPRING CO, країна виробництва: Китай.

В пакувальному листі №б/н від 07.06.2021 року країни - відправника міститься інформація про кількість, найменування кожного товару, його виробника, покупця такого товару, а також країну - відправника та країну отримувача.

Твердження представника митного органу стосовно того, що позивачем разом з МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року не надано доказів оплати поставленого товару, суд вважає необґрунтованими, безпідставними та не приймає до уваги, оскільки згідно з умовами контракту №05122019-LANT від 05.12.2019 р. передбачено дві умови оплати: оплата товару протягом 90 календарних днів з моменту поставки товару (п. 5.2.1 контракту), або 100 % передплата на підставі проформи - інвойсу; конкретні умови на підставі замовлення та зазначаються у специфікаціях (п. 5.2.2 контракту)

За умовами Комерційного інвойсу від 07.06.2021 р., поставка товару здійснювалася на умовах FOB Шанхай, Китай, тобто поставка вважається здійсненою, а продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Дата поставки товару підтверджується коносаментом СОSUА від 15.06.2021 р. Отже, позивач мав обов`язок сплатити товар протягом 90 календарних днів, починаючи з 15.06.2021 року.

Зважаючи на що, станом на подачу МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року оплата товару не здійснювалася, відповідно разом з МД банківських документів про його оплату позивачем не було надано.

При цьому, в листі від 04.08.2021 року позивач повідомляв митний орган про відстрочку сплати товару 90 днів з дати інвойсу (а.с. 53).

Суд звертає увагу, що факт оплати товару підтверджується платіжним дорученням від 07.09.2021 року № 247, яке надано позивачем як для суду, так і разом з письмовими поясненнями №01.10.2013/3 від 01.10.2021 року (а.с. 66).

Отже, твердження представника відповідача в цій частині є безпідставними та не приймаються судом до уваги.

Між ТОВ "ТГЛ Україна" (Експедитор) та АТ "Новий стиль" (Клієнт) укладено договір на надання транспортно - експедиторських послуг №01042020 від 01.04.2020 року, за яким Експедитор надає послуги, пов`язані з організацією та забезпеченням перевезення від ANHUI LAITEGAS SPRING CO, LTD з вантажем Клієнта - АТ "Новий стиль" по маршруту Шанхай-Одеса-Харків (а.с. 35 - 41).

Факт виконання Експедитором умов договору на надання транспортно - експедиторських послуг №01042020 від 01.04.2020 року підтверджено накладною від 27.07.2021 року, рахунками - фактурами від 19.07.2021 року, довідкою ТОВ "ТГЛ Україна" Морського фрахту ANHUI LAITEGAS SPRING CO, LTD по маршруту Шанхай-Одеса-Харків, Звітом експедитора про виконання доручення від 06.08.2021 року, актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 06.08.2021 року (а.с. 42, 43, 49, 68 - 72).

З приводу сплати транспортно - експедиторських послуг в договорі №01042020 від 01.04.2020 року зазначено, що оплата винагороди Експедитору Клієнтом здійснюється після пред`явлення Експедитором документів та підписання сторонами договору акту виконаних робіт протягом 30 банківських днів, з моменту його підписання (п.5.3 розділу 5 договору) (а.с. 38).

Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) сторонами договору підписано 06.08.2021 року (а.с. 71 - 72).

Факт оплати позивачем транспортно - експедиторських послуг по перевезенню вантажу, наданих ТОВ "ТГЛ Україна" в рамках укладеного договору №01042020 від 01.04.2020 року, підтверджено копією платіжного доручення №12553 від 13.09.2021 року (а.с. 67).

Зважаючи на що, станом на подачу МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року оплата транспортно - експедиторських послуг по перевезенню вантажу, не здійснювалася, відповідно разом з МД банківських документів про оплату таких послуг позивачем не могло бути надано.

Отже є безпідставними твердження представника митного органу щодо відсутності даних витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування товару.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 травня 2019 року по справі № 804/16553/14, у якій, надаючи оцінку доводам митного органу щодо невключення митної вартості витрат на транспортування з посиланням на те, що довідка про транспортні витрати не є первинним документом відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, а отже не може підтверджувати дійсність спірної господарської операції, Верховний Суд дійшов висновку, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Твердження представника відповідача щодо відсутності документів на страхування вантажу також є необґрунтованими, оскільки страхування вантажу не проводилося, відповідно документів на його страхування не було надано, про що також повідомлялося Слобожанську митницю листом за підписом начальника відділу ЗЕД АТ "Новий стиль" та довідкою №б/н від 19.07.2021 року, які надавалися разом з митною декларацією №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року (а.с. 44, 47).

Додатково в повідомленні від 04.08.2021 року, яке направлялося до митного органу, позивачем зазначалося, що ніяких комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) нашому підприємству не надавалося, згідно додатку до контракту позивачу надано відстрочення оплати товару протягом 90 днів з дати інвойсу, жодних ліцензійних чи авторських договорів покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів не існує, прайс лист виробника від 02.04.2021 року був наданий разом з МД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року, копію МД країни виробника було надано разом з разом зі згаданою МД із зазначенням кількісних та вартісних характеристик.

Ще однією підставою для прийняття спірного рішення став висновок митного органу, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності (зокрема розбіжності в реквізитах поданих до митного оформлення товаросупровідних документах та реквізитів цих документів у графі 44), які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

У відзиві на позов представник відповідача з цього приводу додатково зазначив, що у поданої до митного оформлення митної декларації та митної декларації країни відправлення були наявні розбіжності, а саме: код товару у ЕМД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року вказаний у графі 33 - відрізнявся від коду товару вказаного у митної декларації країни відправлення - .

Суд звертає увагу що в графі 33 ЕМД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року визначений код товару (а.с. 22 - 23). В експортній митній декларації країни відправника товару - Китай - визначено "" (а.с. 48).

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений Наказом Мінфіну України № 651 від 30.05.2012 року, в графі 33 зазначається код товару згідно з УКТ ЗЕД - Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, експортна декларація країни виробника - це документ, оформлений в країні експорту товару - в Китаї у відповідності до діючого законодавства Китаю, без застосувань норм українського законодавства, зокрема УКТ ЗЕД.

Отже, коди товару в зазначених вище документах визначаються за різними правилами, тому відмінність кодів не можна вважати за розбіжність.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Згідно з ч.3 ст.57 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства країни.

Зважаючи на що, твердження представника відповідача в цій частині є необґрунтованими та не беруться судом до уваги.

При цьому, є незрозумілим, яким чином відповідачем ідентифіковано "" як код товару країни відправлення (Китай), оскільки експортна митна декларація країни відправника товару - Китай, не містить офіційного перекладу українською мовою, що підтверджено самим митним органом.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, також не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Твердження митного органу, щодо не надання позивачем перекладу українською мовою митної декларації країни відправлення та нездійснення верифікації декларації країни відправлення, з огляду на положення ст. 254 Митного кодексу України та відповідно до вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 року №11/210.16/11-еп, суд також відхиляє з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Згідно з листом Державної митної служби України від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627-ЕП, адресованим Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.

Відтак, вимога митниці про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Разом з цим, відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації. Так само не зазначено обґрунтування необхідності здійснення декларантом верифікації декларації країни відправлення, враховуючи, що в силу положень вказаного листа Державної митної служби України, на який посилається сам відповідач, верифікована експортна митна декларація використовується митними органами виключно як додаткова довідкова інформація.

Крім того, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідач зазначив, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товари 1) 3,76 $/кг. Митну вартість товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного рішення є наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС цінова інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін:

- ЕМД №UA205140/2021/20653 від 31.07.2021 року,

- ЕМД №UA500060/2021/200234 від 20.07.2021 року.

Коригування митної вартості товару здійснено за другорядним методом (резервним) методом у відповідності до статі 64 МК України.

Разом з відзивом на позов митним органом надано роздруківки митних декларацій вказаних вище двох митних декларацій, ЕМД №UA205140/2021/20653 від 31.07.2021 року та ЕМД №UA500060/2021/200234 від 20.07.2021 року, використаних в якості джерела для інформації ціни за подібним товаром.

З копії ЕМД №UA205140/2021/20653 від 31.07.2021 року встановлено оформлення товару - Силові пневмоциліндри лінійної дії багатоцільового призначення (для меблів), газ-ліфт крісла, всього 102 компл., вага 37.08 кг, умови поставки СРТ, країна виробника (графа 11) - GB (Велика Британія), країна відправлення товару - РL (Польща).

З копії ЕМД №UA500060/2021/200234 від 20.07.2021 року встановлено оформлення товару - Силові установки та двигуни пневматичні лінійної дії (циліндри), пневмоциліндр в упаковці 504 шт. - 6 уп., вага 116,48 кг, умови поставки СРТ, країна виробника (графа 11) - СN, країна відправлення товару - СN.

При цьому, за ЕМД №UA807180/2021/005421 від 21.07.2021 року позивач придбавав силові пневмоциліндри лінійної дії, багатоцільового призначення, модель LTO3B-50S15B-100A - 2300 шт., LTO3B-50D70B-260B - 1000 шт., SKQ-A-140-15900 шт., експортер: ANHUI LAITEGAS SPRING CO, країна відправлення (виробництва) (графа 11) Китай, торговельна марка: ANHUI, умови поставки FOB.

Таким чином, суд приходить до висновку, що митним органом взято в якості джерела цінової інформації електронні митні декларації №UA205140/2021/20653 від 31.07.2021 року та №UA500060/2021/200234 від 20.07.2021 року, які містять інший товар, в іншій кількості, його виробником є інші країни, а також такий товарі поставлявся на інших умовах, що унеможливлює її використання під час визначення митної вартості товару, що ввозився на територію України позивачем.

Отже, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом, що є порушенням ч.2 ст.55 МК України.

Зазначена позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 року у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 року у справі №804/7761/16.

Таким чином, суд приходить до висновку, що митним органом взято в якості джерела цінової інформації недостовірну інформацію, що унеможливлює її використання під час визначення митної вартості товару, що ввозився на територію України позивачем.

Суд також не приймає до уваги посилання представника митного органу у відзиві на позов на те, що "під час здійснення митного контролю спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару, зокрема, за кодом 105-2, у зв`язку з чим необхідно проаналізувати рішення на предмет можливості застосування при оформленні товару із посиланням в примітках на рішення №UA807000/2021/001351/2 від 19.07.2021 року", оскільки таке посилання міститься лише у відзиві на адміністративний позов, при цьому цього не було покладено в основу спірного рішення.

Щодо інших доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, суд зазначає, що вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, також не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598).

Тобто вимоги вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів. Крім того згідно Правил, митний орган повинен був зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувались ним при коригуванні митної вартості за резервним методом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 р. у справі №810/5436/15.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 13 липня 2021 року по справі №200/6521/20-а.

Судом встановлено, що відповідачем не доведено розбіжностей в документах, які б могли вплинути на митну вартість або ознак підробки, що б могли надати митному органу підстави для висновку про невірне визначення позивачем митної вартості.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

В свою чергу, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Проте, відповідачем не визначено встановлення під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 р. у по справі № 804/1755/17.

Таким чином, надані позивачем до суду так і відповідачу, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документи на підтвердження митної вартості товару у повній мірі підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, у зв`язку з чим рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021 року необґрунтоване та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі v. Finlandвід 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spainвід 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (Григорівське шосе, буд. 88, м. Харків, 61020, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807180/2021/000415/2 від 04.08.2021 року.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" () судові витрати в розмірі 3509 (три тисячі п`ятсот дев`ять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.