Справа № 140/7551/21
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/7551/21 пров. № А/857/18986/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Берестечківської міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 140/7551/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Берестечківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Патріот Агро» про визнання протиправними та скасування рішень, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Ксензюком А.Я. в м. Луцьк Волинської області 29 вересня 2021 року за правилами спрощеного позовного провадження, дата складення повного тексту судового рішення не зазначена), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Берестечківської міської ради (надалі також - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 05 лютого 2021 року №5-30/2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради)»;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 17 березня 2021 року №7-18/2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Берестечківської міської ради від 05 лютого 2021 року №5-30/2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради)» в частині включення до об`єднаної земельної ділянки земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017 та від 17 березня 2021 року №7-18/2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)» в частині земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції скасував нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, який прийнятий в межах повноважень Берестечківської міської ради, оскільки на час звернення до суду на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:1017 було зареєстровано право комунальної власності за Берестечківською міською радою (при цьому за позивачем така земельна ділянка не зареєстрована).

Також, окружний суд не зазначив дату звернення позивача за реалізацією його права на отримання земельної ділянки з комунальної власності. У дійсності спірна ділянка на час прийняття рішення перебувала в комунальній власності і жодних звернень позивача щодо виділення її з комунальної власності в Берестечківській міській раді не було.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №140/66/21 набрало законної сили лише 27.04.2021, згідно якого зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (надалі також ГУ Держгеокадастру у Волинській області) (а не Берестечківську міську раду) затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району, кадастровий номер :00:001:1017.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції розглядав справу № 140/66/21 за позовом не до Берестечківської міської ради, а до ГУ Держгеокадастру у Волинській області, при цьому земельної ділянки з правом державної форми власності з кадастровим номером :00:001:1017, немає.

Окружним судом не взято до уваги практику Верховного Суду, зокрема, викладену в постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 640/10315/20.

У відповідь на подану апеляційну скаргу позивач подав відзив, в якому заперечує проти вимог скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні вимог апелянта, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання апелянта про розгляд справи в присутності сторін, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подану апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтовано свою правову позицію по справі.

Звідси, правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не вбачає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 20 жовтня 2020 року №3-6938/15-20-СГ ОСОБА_1 за її заявою надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у межах норм безоплатної приватизації із земель державної власності, яка знаходиться на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області.

30 листопада 2020 року до ГУ Держгеокадастру у Волинській області надійшла заява ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

За результатами розгляду заяви наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 24 грудня 2020 року №3-8286/15-20-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою» позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017 площею 2,00 га, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №140/66/21 визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 24 грудня 2020 року №3-8286/15-20-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою». Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Волинській області затвердити позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради. Вказане рішення суду набрало законної сили 27 квітня 2021 року.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області 31 грудня 2020 року видано наказ №58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким передано Берестечківській територіальній громаді, в особі Берестечківської міської ради Горохівського району у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 646,8497 га, згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність. В додатку до даного наказу зазначений перелік земельних ділянок, які передаються в комунальну власність, зокрема серед яких є земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:1017, по якій позивачу відмовлено у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в справі №140/207/21 заяву представника третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - адвоката Кінах Яни Валеріївни про забезпечення позову задоволено частково. Зупинено дію наказу ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 31 грудня 2020 року № 58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі в комунальну власність земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :00:001:1017 до набрання рішенням у даній справі законної сили. Заборонено ГУ Держгеокадастру у Волинській області вчиняти дії щодо передачі (відчуження) земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :00:001:1017, Берестечківській територіальній громаді до набрання рішенням у даній справі законної сили.

05 лютого 2021 року Берестечківською міською радою прийнято рішення №5-30/2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради)», яким надано дозвіл на розробку технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності згідно додатку №1 за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради) в одну земельну ділянку площею 49,0393 га у Берестечківській міській раді. В додатку до даного наказу зазначений перелік земельних ділянок, які об`єднуються в комунальну власність, зокрема серед яких є земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:1017.

17 березня 2021 року №7-18/2021 Берестечківською міською радою прийнято рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)» відповідно до якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ- 01.01), загальною площею 49,0393 га, що пропонується для продажу права оренди на земельних торгах, яка розташована за межами населеного пункту с.Мерва, кадастровий номер :00:001:1170 та включено в перелік ділянок, які виставляються на торги.

12 травня 2021 року Берестечківською міською радою (орендодавець) укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Патріот Агро» (переможець земельних торгів) договір оренди земельної ділянки комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:001:1170, яка розташована за межами населених пунктів Берестечківської міської ради Горохівського району Волинського області, загальною площею 49,0393 га.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Берестечківська міська рада не набула права розпорядника земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017, яка включена в об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:1170, а тому в даному випадку не наділена повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги та відповідно не може бути організатором земельних торгів.

Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Водночас, відповідачем оскаржується рішення суду в частині задоволених позовних вимог.

Вирішуючи наведений спір в розглядуваній частині, колегія суддів виходить з того, що наведені висновки суду першої інстанції у повній мірі відповідають дійсним обставинам справи та не суперечать нормам матеріального права, з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Предметом спору в розглядуваній справі є рішення органу місцевого самоврядування, які стосуються надання дозволу на розробку технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради) в одну земельну ділянку площею 49,0393 га, а також затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ-01.01), загальною площею 49,0393 га, що пропонується для продажу права оренди на земельних торгах, яка розташована за межами населеного пункту с.Мерва, кадастровий номер :00:001:1170 та включено в перелік ділянок, які виставляються на торги

До складу об`єднаної земельної ділянки включена спірна ділянка з кадастровим номером :00:001:1017, на яку претендує позивач, а право останнього на вказану земельну ділянку підтверджено судовими рішеннями.

Також не зважаючи на судові спори, в яких позивач відстоювала своє право на отримання такої ділянки, процес передачі земельних ділянок з державної до комунальної власності не зупинявся, що зумовило чергове звернення позивача до суду із відповідним позовом вже до нового власника таких земельних ділянок із вимогами про скасування рішень щодо розробки затвердження проектної документації на об`єднану земельну ділянку, права оренди на яку пропонується для продажу на земельних торгах.

Отже, позивач, як особа, з якою виникли відповідні правовідносини щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради, кадастровий номер :00:001:1017, а також право якої підтверджено вищевказаними судовими рішеннями, поза розумним сумнівом вбачає порушення своїх прав зі сторони органу місцевого самоврядування, який здійснює дії щодо об`єднання та подальшого відчуження земельних ділянок, що зумовило необхідність звернення до суду із цим позовом.

При цьому, будучи лише поетапним кроком, що витікає із попередніх судових рішень, оскарження спірних рішень № 5-22/2021 від 05.02.2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради)», № 7-23/2021 від 17.03.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)» перебуває у причинно-наслідковому та логічному зв`язку із попередніми рішеннями судів, які стосуються оскарження дій та рішень ГУ Держгеокадастру у Волинській області.

Водночас, відмежування розглядуваного спору від справ №№ 140/66/21, 140/207/21 не призведе до належного захисту прав та інтересів позивача, не дозволить надати об`єктивну та повну правову оцінку по справі.

Ключовим моментом у наведеній справі є та обставина, що земельні ділянки, які об`єдналися у комунальну власність згідно оскаржуваних рішень, були передані Берестечківській міській раді наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області № 58-ОТГ від 31.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 140/207/21 визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Волинській області № 58-ОТГ від 31.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» у частині передачі у комунальну власність Берестечківської ОТГ в особі Берестечківської міської ради Горохівського району земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :00:001:1017.

Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного осуду від 20.07.2021 у справі № 140/207/21 апеляційну скаргу Берестечківської міської ради задоволено частково, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 140/207/21 в частині позовних вимог щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:1074 та :00:001:1069 скасовано та в цій частині провадження закрито, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №140/207/21, зокрема, в частині, що стосується земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017, набрало законної сили 20.07.2021.

Оскільки цим рішенням суду встановлено неправомірність прийняття ГУ Держгеокадастру у Волинській області наказу № 58-ОТГ від 31.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» у частині передачі у комунальну власність Берестечківської ОТГ в особі Берестечківської міської ради Горохівського району, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017, тому вказана обставина ставить під сумнів правомірність всіх подальших дій чи рішень нового власника землі.

Однак, в силу приписів частини четвертої статті 78 КАС України вказана обставина має преюдиційне значення для вирішення спору в цій справі.

На час прийняття оскаржуваних рішень № 5-22/2021 від 05.02.2021, № 7-23/2021 від 17.03.2021 позивачу наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 20 жовтня 2020 року №3-6938/15-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району, орієнтовний розмір - 2,0 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №140/66/21, яке набрало законної сили 27.04.2021, зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Волинській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району, кадастровий номер :00:001:1017.

Також на момент винесення оскаржуваних рішень були чинні заходи забезпечення позову встановлені ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021, яка також є обов`язковою до виконання.

Цією ухвалою не лише заборонено ГУ Держгеокадастру у Волинській області вчиняти дії щодо передачі (відчуження) ряду земельних ділянок, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017, а також зупинено дію наказу ГУ Держгеокадастру у Волинській області № 58-ОТГ від 31.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі в комунальну власність земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017.

Звідси, суд першої інстанції дійшов послідовного та логічного висновку про те, що прийняті відповідачем рішення № 5-22/2021 від 05.02.2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради)» у частині включення до об`єднаної земельної ділянки земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0977, та рішення № 7-23/2021 від 17.03.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)» у частині земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017, порушують право позивача на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га з кадастровим номером :00:001:1017.

З огляду на викладене, судом обраний ефективний спосіб захисту прав позивача, який полягає у визнанні протиправними та скасуванні спірних рішень № 5-22/2021 від 05.02.2021, № 7-23/2021 від 17.03.2021, у частині земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1017.

Щодо покликання суду на позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11.02.2021 у справі № 640/10315/20, то предметом розгляду в названій справі було оскарження пункту 1.5 глави першої «Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 483 від 14.10.2004.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 31 від 05.02.2019 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких нормативно-правових актів Національного банку України» визнано такою, що втратила чинність постанову № 483, яка є предметом оскарження у даній справі.

Водночас, у справі № 140/7551/21 оскаржуються позивачем не нормативно-правові акти, які втратили чинність, а реалізовані акти індивідуальної дії, якими порушені права позивача.

Отже, покликання апелянта на вказану судову практику суду касаційної інстанції колегія суддів визнає помилковими, оскільки назване судове рішення стосується інших обставин, тобто, не є релевантним до спірної ситуації.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що всі конкретні, доречні та важливі доводи відповідача, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) ЄСПЛ вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, неповноти дослідження обставин справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені частково у визначений спосіб.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Берестечківської міської ради залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 140/7551/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 28.01.2022