Справа № 758/5130/21
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/5130/21 Суддя (судді) першої інстанції: Скрипник О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві Тарасюк Валерії Сергіївни, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа - Подільський районний відділ державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання дій протиправними та визнання Постанови про накладення адміністративного стягнення виконаною, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві Тарасюк Валерії Сергіївни, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції третя особа - Подільський районний відділ державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив визнати дії протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІАВ №01043996 від 23.10.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Стягнуто з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Департамент патрульної поліції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 лютого 2022 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06 листопада 2020 року позивач отримав по пошті постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі у зв`язку з тим, що 23.10.2020 року об 11 год 54 хв за адресою: М 05 Київ - Одеса 28+450, - зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480 д.н.з. НОМЕР_2 . Особа, яка керувала транспортним засобом перевищила швидкість руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила п.12.9 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з порушенням позивачем пункту 12.9. підпункту (б) Правил дорожнього руху України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач, відповідно до приписів постанови, в десятиденний термін сплатив 50 % суми штрафу, а саме: 127, 50 грн у відповідності зі ст. 300-1 КУпАП.

15 березня 2021 року позивач отримав з державної виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2021 року.

Позивач, вважаючи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт умисного вчинення позивачем вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача. Крім того, доказів встановлення дорожніх знаків 3.29 та 3.31 на ділянці дороги, по якій здійснював рух транспортний засіб позивача, відповідач суду не надав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та застосованим нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пункту 12.9 (б) ПДР 12.9 водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно із статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали фото- та відео-фіксації (копія носія наявна в матеріалах справи) наголошує, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, винесена інспектором департаменту патрульної поліції ТарасюкомВ.С. на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником транспортного засобу MAN TGX 18.480, державний номер НОМЕР_2 є ТОВ «МАТОНІ».

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 займає посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАТОНІ».

Статтею 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відтак, колегія суддів зауважує, що позивач, як керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб несе відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

При цьому, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу (ст. 14-2 ч. 3 КУпАП).

Так, згідно ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічна норма закріплена в розділі III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020 року.

Варто наголосити, що нормами КУпАП чітко регламентований порядок звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил ПДР України, в разі передачі автомобіля третім особам, проте, позивачем вказаного порядку дотримано не було.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач у встановлений строк звертався до компетентних органів з питання вибуття транспортного засобу з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу. Не надано відповідних доказів також і до суду, в тому числі апеляційної інстанції.

Матеріли справи також не містять доказів звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Передача позивачем зазначеного автомобіля іншій особі не звільняє позивача від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки, як вже було зазначено вище, таке звільнення можливе лише після вчинення тих обов`язкових дій, які передбачені положеннями статті 279-3 КУпАП.

Щодо доводів позивача, що направлення оскаржуваної постанови відбулось не за місцезнаходженням юридичної особи: м. Київ, вул. Бережанська 6уд.12-Б, оф.15, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось вище, ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за порушення, зафіксоване в автоматичному режимі несе виключно фізична особа, а саме: відповідальна особа - фізична особа (власник) та/або відповідальна особа - керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, тобто керівник як фізична особа.

Частинами 7 та 8 ст. 279-1 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

Варто наголосити, що згідно ч.2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Отже оскаржувана постанова набрала законної сили саме 26.10.2020 року (в день отримання її позивачем) і саме з цього часу розпочинається 20-денний строк для можливого звільнення відповідальної особи від адміністративної відповідальності в силу приписів ст. 279-3 КУпАП.

Крім цього, вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 031-1219, відповідність якого нормам законодавства позивач у позові не оспорює.

Водночас, технічний засіб Каскад 031-1219, відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія, Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад має сертифікат відповідності зареєстрований за № UA.TR.001 5-19 Rev.1, що дійсний у період з 04.06.2019 року по 14.01.2029 року, та внесений до Реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки.

Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є безоплатною та розміщена в мережі Інтернет. Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем MAN TGX 18.480, державний номер НОМЕР_2 є фотокартки з зображенням транспортного засобу та відеозапис правопорушення, які були додані відповідачем до відзиву на позовну заяву. На фотокартках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме:

1) дата та час вчинення правопорушення;

2) місце вчинення правопорушення;

3) географічні координати місця вчинення правопорушення;

4) фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку;

5) швидкість руху автомобіля, км/год;

6) обмеження (перевищення) швидкості, км/год;

7) напрямок руху автомобіля.

Відтак, факт вчинення правопорушення підтверджено належними доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 73 - 73 КАС України.

Крім іншого, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо встановленого у точці фіксації обмеження швидкості руху транспортних засобів та інформації щодо фактичної швидкості руху автомобіля, позаяк на фотографії, яка є складовою частиною спірної постанови, зазначено, що обмеження швидкості на цій ділянці автомобільної дороги М05 складає 50 км/год, а швидкість автомобіля становить 73 км/год.

Також колегія суддів зауважує, що висновки суду першої інстанції, що відповідачем не доведено факт наявності 23.10.2020 о 11 год. 54 хв. за адресою: М 05 Київ - Одеса 28+450 зазначених дорожніх знаків є необґрунтованими як такі, що ґрунтується виключно на припущеннях, у той час як про обмеження швидкості руху 50 км/год на вказаній ділянці автомобільної дороги зазначено на офіційному сайті МВС України. Крім того, координати розташування пристрою «Каскад» №031-1219 (а.с. 43) свідчать, що останній розміщений у межах населеного пункту - селища міського типу Глеваха.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії 1АВ № 01043996 від 23.10.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, винесена інспектором ДПП Тарасюк В.С. на підставі та в межах норм чинного законодавства обґрунтовано та скасуванню не підлягає.

Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України - задовольнити, рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 286, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 09.02.2022р.)