Справа № 580/10630/21
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без розгляду

31 січня 2022 року справа № 580/10630/21
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Шапошник Я.О.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 Коломійця А.Р. (за наказом),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 9 та 10 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2018 №508 Про результати проведення службового розслідування.

У призначений день та час, у судове засідання прибули учасники справи.

У судовому засіданні 31.01.2022, представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 - підтримав раніше подане клопотання про залишення позову без розгляду, яке мотивоване тим, що позивач звернувся за захистом свого порушеного права із пропуском місячного строку звернення до суду, визначеного ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачу стало відомо про прийняття оскаржуваного наказу від 07.08.2018 під час проведення службового розслідування, а з позовом до суду позивач звернувся лише 09.12.2021.

Позивач у судовому засідання заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду та зазначив, що про акт службового розслідування йому стало відомо лише під час розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд зазначає про таке.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС).

Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Підставою звернення до суду з позовом став наказ ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника Дудка Ю.С. від 07.08.2018 №508 Про результати проведення службового розслідування, виданню якого передував акт службового розслідування від 07.08.2018 складений за наслідками службового розслідування для з`ясування причин та умов, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення, та ступеня вини посадових осіб, в тому числі і щодо водія електрика відділення технічного обслуговування і ремонту військової частини солдата ОСОБА_1 .

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно пункту 10 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2018 №508 Про результати проведення службового розслідування солдата ОСОБА_1 притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності на суму 666 852,93 грн, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

В позовній заяві позивач зазначає, що про оскаржуваний наказ та акт службового розслідування від 07.08.2018, складені за наслідками службового розслідування йому стало відомо лише 11.11.2021 з матеріалів надісланих Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи в акті службового розслідування від 07.08.2018 та наказі від 07.08.2018 №508 Про результати проведення службового розслідування навпроти прізвища позивача міститься підпис з розшифровкою ОСОБА_2 .

Доводів протилежного, під розгляду справи і надання пояснень щодо заперечень залишення позовної заяви без розгляду, позивачем не наведено.

До того ж, з матеріалів справи встановлено, що під час проходження військової служби з грошового забезпечення позивача щомісячно стягувались кошти у розмірі 20% на відшкодування збитків встановлених актом службового розслідування на підставі наказу від 07.08.2018 №508, що підтверджується копією книги грошових стягнень і нарахувань відповідача.

Також до матеріалів справи позивачем долучено постанову від 21.01.2020 про закриття кримінального провадження №20000054 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2018, закрите на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю і діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

На сторінці 8 вказаної постанови заначено: «Під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії для отримання доказів з метою перевірки та підтвердження показів ОСОБА_1 . За результатами проведення яких, не встановлено жодної обставини яка б вказувала на викрадення військового майна ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності і а останнім відшкодовано 24 899,99 грн матеріальних збитків, що в повному обсязі покриває суму встановлених збитків за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи №10/802 від 05.12.2018 щодо кабелю загальною довжиною 10 м. на суму 7317,20 грн».

Тобто, викладені вище обставини та письмові докази, спростовують доводи позивача, що про оскаржуваний наказ та акт службового розслідування від 07.08.2018 позивачу стало відомо лише 11.11.2021 з матеріалів надісланих Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі.

Натомість Кодекс адміністративного судочинства України передбачає, що за загальним правилом строк звернення до суду розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Нормами Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Як встановлено судом, про порушення своїх прав, у зв`язку із прийняттям оскаржуваного наказу від 07.08.2018 №508 Про результати проведення службового розслідування позивач дізнався 07.08.2018, з яким ознайомлений під підпис.

Разом з тим, належних та достатніх доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом матеріали справи не містять.

До Черкаського окружного адміністративного суду позивач з даним позовом звернувся 09.12.2021, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (Affaire prez de Rada Cavanilles c. Espagne № 116/1997/900/1112).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey № 22277/93).

Суд звертає увагу, що існування процесуальних строків на оскарження порушених прав, свобод та інтересів зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п.47 рішення).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Частиною 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивачем, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд приходить до висновку про залишення позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині без розгляду.

Керуючись статтями 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права повторного звернення до суду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, що передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, що передбачені ст.ст.295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 07.02.2022.

Суддя Сергій ГАРАНЬ