Справа № 640/3347/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3347/21
02 лютого 2022 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М.,
за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної соціальної сервісної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства соціальної політики України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до Міністерства соціальної політики України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2021 р. адміністративний задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства соціальної політики України від 20.12.2019 року № 21996/2-19/37 про відмову в наданні письмової згоди на усиновлення громадянами США, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дітей - громадян України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі висновку Комісії з питань міжнародного усиновлення при Міністерстві соціальної політики України від 18.12.2019 року № 9.

Зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати письмову згоду на усиновлення громадянами США, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дітей - громадян України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2021 заяву позивачів про заміну боржника у виконавчих листах задоволено, замінено боржника у виконавчих листах Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2021 в адміністративній справі № 640/3347/21, а саме, Міністерство соціальної політики на Національну соціальну сервісну службу України.

Не погоджуючись із рішенням суду, Національна соціальна сервісна служба України подала апеляційну скаргу.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 апеляційну скаргу Національної соціальної сервісної служби України задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2021 р. - скасовано в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Міністерства соціальної політики України надати письмову згоду на усиновлення громадянами США, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дітей - громадян України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прийнято нову постанову в цій частині, якою зобов`язано Національну соціальну сервісну службу України повторно розглянути питання про надання письмової згоди на усиновлення громадянами США, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дітей - громадян України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням висновків суду.

У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2021 р. - залишено без змін.

Однак, при розгляді апеляційної скарги колегією суддів було встановлено обставини, які викликають необхідність вчинення з боку центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику в сфері, яка регулює спірні у даній справі правовідносини, відповідного реагування.

Так, у січні 2020 року, ОСОБА_1 га ОСОБА_2 , громадяни Сполучених Штатів Америки, звернулись до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради. Комунальний заклад «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради, Служба у справах дітей Коростишівської районної державної адміністрації.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06 березня 2020 року задоволено заяву громадян США, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, Комунальний заклад «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради, Служба у справах дітей Коростишівської районної державної адміністрації, про усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 10 липня 2020 року, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким Ньюменн Робертe Тімоті га Даффісі Лісs Марі Грейсен відмовлено у задоволенні заяви про усиновлення та удочеріння, з посиланням на те, що суд першої інстанції при постановленні рішення помилково ототожнив згоду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення і захисту прав дітей, із висновками органу опіки та піклування і безпідставно перебрав на себе повноваження цього органу.

Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 295/301/20 (провадження № 61-12113св20) касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Житомирського апеляційного суду від 10 липня 2020 року залишено без змін.

Листом Міністерства соціальної політики України від 20.12.2019 № 21996/2-19/37, позивачів було повідомлено про відмову у наданні згоди на усиновлення громадянами США, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дітей - громадян України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі висновку Комісії з питань міжнародного усиновлення при Міністерстві соціальної політики України від 18.12.2019 № 9, відповідно до п. 78 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 № 905 (зі змінами).

Відмову Міністерства соціальної політики України в наданні згоди заявникам на усиновлення, позивачі вважають незаконною, безпідставною та такою, що порушує законні права та інтереси дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів, не надаючи у даній ухвалі оцінки правовідносинам по суті спору та не покладаючи їх в основу прийнятого рішення, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи слідує, що виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, прийняв рішення про те, що усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянами США ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є недоцільним та таким, що не відповідає інтересам дітей (висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06.12.2019 № 21/7740 про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини та доповнення до цього висновку від 17.12.2019 №21/7969),

Враховуючи викладене вище, Міністерство соціальної політики, на підставі висновку Комісії з питань міжнародного усиновлення при Міністерстві соціальної політики України від 18.12.2019 № 9 відповідно до положень Порядку, відмовило у наданні згоди на усиновлення громадянами США ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дітей - громадян України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Висновок органу опіки і піклування містить інформацію про те, що першочерговим завданням було влаштування дітей з сім`ї ОСОБА_3 в сімейні форми виховання та не допущення роз`єднання дітей. Почалася робота з пошуку кандидатів в батьки-вихователі для створення будинку сімейного типу та влаштування дітей в одну родину.

Згідно норм ч. 1 ст. 210 СК України, якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні. За наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами.

Усиновлення іноземцем в Україні дитини, яка є громадянином України, здійснюється на загальних підставах, встановлених главою 18 цього Кодексу. Дитина, яка є громадянином України, може бути усиновлена іноземцем, якщо вона перебуває не менш як один рік на обліку в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, і досягла п`яти років. (ч. 1-2 ст. 283 СК України)

Міністерство соціальної політики України відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 423 (зі змінами), (далі - Положення) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

Відповідно до покладених завдань, Мінсоцполітики веде централізований облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які можуть бути усиновлені, а також облік іноземців та громадян України, які проживають за межами України, - кандидатів в усиновлювачі та дітей, усиновлених ними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 р. № 905 затверджено Порядок провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей.

Усиновлення дітей є пріоритетною формою влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. (п. 1)

Усиновлення дитини, яка є громадянином України, іноземцями проводиться відповідно до вимог статті 283 Сімейного кодексу України та у разі, коли протягом року перебування дитини на обліку Нацсоцслужбою вжито вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім`ю громадян України, проте таке влаштування не відбулося. До таких заходів належать, зокрема: надання інформації про таку дитину громадянам України - потенційним кандидатам в усиновлювачі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки та батьки-вихователі в порядку, передбаченому законодавством; розміщення повідомлення про дитину, яка може бути усиновлена, відповідно до пунктів 46 і 47 цього Порядку в засобах масової інформації, на офіційних веб-сайтах районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад, уповноваженого органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань дітей, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та Мінсоцполітики, веб-сайтах установ і організацій відповідно до укладених договорів про співпрацю.

У разі виведення дитини із дитячого будинку сімейного типу, прийомної сім`ї, звільнення опікуна, піклувальника від виконання повноважень служба у справах дітей проводить аналіз причин такого виведення чи звільнення.

Інформація про причини виведення дитини із дитячого будинку сімейного типу, прийомної сім`ї, звільнення опікуна, піклувальника від виконання повноважень зазначається в довідці про вжиття вичерпних заходів для влаштування дитини в сім`ю громадян України.

Інформація про вжиті заходи невідкладно вноситься до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів. (п. 2-1)

Як визначає п. 31 Порядку, облік громадян України, які проживають за межами України, та іноземців, які бажають усиновити дитину, що проживає в Україні, здійснює Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 77 Порядку, для отримання письмової згоди Мінсоцполітики на усиновлення дитини, громадяни України, які проживають за межами України, та іноземці подають Мінсоцполітики відповідну заяву, висновок про доцільність усиновлення та його відповідність інтересам дитини, довідку про вжиття всіх вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім`ю громадян України (крім громадян України, які проживають за межами України), копії документів, зазначених у пункті 73 цього Порядку, копію письмової згоди дитини на усиновлення, оформленої згідно з вимогами пункту 72 цього Порядку, або довідку служби у справах дітей про надання дитиною усної згоди чи усиновлення дитини без її згоди, копію повідомлення про надання (ненадання) згоди районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади на роз`єднання братів і сестер при усиновленні.

Як вбачається з п. 78 Порядку, кандидатам в усиновлювачі може бути відмовлено в наданні згоди на усиновлення дитини у разі, коли: стали відомі обставини, за наявності яких особа не може бути усиновлювачем чи які можуть мати негативні наслідки для; виховання і розвитку дитини, або з`ясувалось, що у дитини є родичі, які висловили бажання її усиновити; кандидати в усиновлювачі отримали направлення для знайомства з двома і більше дітьми, які є братами і сестрами, але без поважних причин відмовилися від усиновлення будь-кого з них або виявили бажання усиновити дитину віком до п`яти років окремо від інших братів або сестер; під час перевірки документів, поданих разом із заявою про отримання згоди на усиновлення, з`ясовано, що за станом здоров`я дитина, з якою кандидати в усиновлювачі встановили контакт, не відповідає рекомендаціям, що містяться у висновку, передбаченому підпунктом 3 пункту 33 цього Порядку; під час перевірки документів, поданих разом із заявою про отримання згоди на усиновлення, встановлено, що в них містяться неправдиві відомості або розбіжності; документи, подані разом із заявою про отримання згоди на усиновлення, не відповідають вимогам, установленим цим Порядком; виявлено факти передачі кандидатами в усиновлювачі на виховання попередньо усиновленої ними дитини іншим іноземцям, закладам для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, відібрання у кандидатів в усиновлювачі дитини правоохоронними органами та органами соціальної опіки, |а також інформацію про порушення прав та законних інтересів попередньо усиновленої ними дитини, про нещасні випадки з попередньо усиновленою ними дитиною та її смерть з їх вини.

Згідно з документами, поданими до Мінсоцполітики встановлено, що діти ОСОБА_4 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - перебувають на обліку з міжнародного усиновлення з 08.05.2018 року, а це більше ніж рік перебування дітей на обліку Мінсоцполітики, і тому, згідно п. 21 Постанови № 905, позивачам було запропоновано на усиновлення цих дітей. Старші троє дітей ОСОБА_3 на обліку із міжнародного усиновлення ніколи не перебували та були роз`єднані між собою. Позивачі також звертали увагу на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не були влаштовані до громадян України, так як 3 сім`ї громадян України відмовилися від їх усиновлення та наголошують, що Службою у справах дітей Коростишівської райдержадміністрації було вжито всіх вичерпних заходів, щодо влаштування дітей в одну сім`ю і тому позивачі на законних підставах 20.11.2019 року отримали направлення на усиновлення цих дітей і ініціювали усиновлення 25.11.2019.

Під час прийняття оскаржуваного рішення, відповідачем враховано, що Виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування прийняв рішення про те, що усиновлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недоцільним та не відповідає інтересам дітей (висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06.12.2019 № 21/7740 про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини та доповнення до цього висновку від 17.12.2019 № 21/7969).

Слід врахувати, що, станом на час ініціювання заявниками наміру усиновлення, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 17.05.2017 року виховувалися в Комунальному некомерційному підприємстві «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради. Інші діти: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з квітня 2019 року фактично тимчасово, а, відповідно до розпорядження голови Коростишівської райдержадміністрації від 10.10.2019 року, офіційно влаштовані на спільне проживання та виховання у прийомну сім`ю ОСОБА_13 .

Тобто, фактичне роз`єднання дітей відбулося на підставі відповідних рішень самого органу опіки та піклування. Діти перебувають на обліку з усиновлення саме за ініціативою органу опіки та піклування та до цього часу з обліку не зняті (на час розгляду спору в суді про усиновлення).

Під час розгляду апеляційної скарги, позивачі наголосили на тому, що їм при поданні документів та вираженні наміру/бажання застосувати процедуру міждержавного усиновлення, з боку Міністерства було повідомлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають ще 3 братів/сестер, однак, не було повідомлено, що державою продовжуються вживатись заходи для недопущення розірвання сім`ї ОСОБА_3 . Вказані позивачами обставини, є цілком логічними, адже у разі, якщо Міністерством їм не було б показано та запропоновано анкети вказаних дітей, а також роз`яснено про те, що держава, в особі уповноваженого органу не має наміру допустити роз`єднання однієї сім`ї, останні не починали б складну процедуру міждержавного усиновлення вказаних дітей, водночас, державою Україна позивачів було допущено до знайомства з дітьми та встановлення контактів з дітьми. Так, направлення Мінсоцполітики для знайомства з дітьми датовано 20.11.2019 (а.с. 20), проте, з іншого боку, у справі наявний лист Житомирської ОДА, у відповідь на запит Коростишівської міської ради, в якому йде мова про пошук коштів для придбання житлового будинку для створення ДБСТ (який також скеровано до Мінсоцполітики). Даний лист датовано 27.11.2019. (а.с. 115).

Також, службою у справах дітей Коростишівської РДА Житомирської області листом від 05.08.2020 позивачів було повідомлено про те, що, враховуючи рішення Житомирського апеляційного суду та доцільність влаштування дітей на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу, службою у справах дітей від 30.07.2020 гр. ОСОБА_13 видано направлення для знайомства з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 125)

Отже, під час апеляційного розгляду, колегією суддів було встановлено, що спірні правовідносини (спір) у даній справі виник внаслідок непослідовної політики суб`єкта владних повноважень, а також непослідовних дій відносно позивачів в даній ситуації, адже з одного боку заявники (позивачі) виявили бажання здійснити процедуру міжнародного усиновлення, в чому було сприяння з боку Міністерства, що виражалось у наявності відкритої інформації про дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для застосування процедури міжнародного усиновлення, наданні направлення для знайомства з дитиною, кандидатам в усиновлювачі було видано супровідні документи, відбулась зустріч-контакт між позивачами та дітьми, тобто, було сприяння у реалізації права позивачів на міжнародне усиновлення. Хоча, з іншого боку, колегією суддів встановлено, що однією з найвагоміших підстав для відмови у наданні Міністерством письмової згоди стало те, що не можна допустити роз`єднання 5 дітей однієї сім`ї (братів і сестер), а також, що в Україні не було вичерпано всіх можливих заходів для усиновлення громадянами України, а міжнародне усиновлення є альтернативним, тобто, паралельно було запроваджено/ініційовано два взаємовиключних процеси, які і призвели до виникнення даного спору, а також, мають явно негативні наслідки для дітей, позивачів, які декілька років проходять процедуру усиновлення, а також, для Держави Україна, державний орган якої не дотримується загальновизнаного в світі принципу «державний орган має діяти у як найпослідовніший спосіб», у такому важкому питанні, як міжнародне усиновлення, створюючи несприятливі для всіх сторін наслідки.

Головне, статтями 51, 52 Конституції України, встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Тож, застосовуючи процедуру міждержавного усиновлення, Міністерство та органи у справах дітей, перш за все мають дбати про інтереси дітей та самим не створювати ситуацію, у якій вчиняються одночасно взаємовиключні процедури, які не лише не сприяють досягненню головної мети, щоб діти отримали сім`ю, а ще й породжують спори про наявність права на міжнародне усиновлення іноземцями за обставин, коли діти вже перебувають у будинку сімейного типу та мають офіційних батьків-вихователів.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Тобто, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Враховуючи викладене, з метою усунення причин та умов, що цьому сприяли, колегія суддів вважає за необхідне постановити окрему ухвалу, яку направити Міністерству соціальної політики України, яке є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізацію державної політики, зокрема, у сфері з питань сім`ї та дітей, усиновлення та захисту прав дітей, та якою довести до відома Міністерства про викладені в ухвалі обставини для вжиття відповідних заходів реагування.

Керуючись ст. ст. 248, 249, 250, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Довести до відома Міністерства соціальної політики України про викладені в ухвалі обставини для вжиття відповідних заходів реагування, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Про прийняте рішення за наслідками розгляду окремої ухвали повідомити суд у місячний строк з дня її надходження.

Окрема ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко