Справа № 320/2310/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2310/20 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач, апелянт, ГУ ПФУ у Київській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Київській області щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати його пенсії відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови КМУ від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» по день фактичної виплати 19.09.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення вимог статті 46 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» відповідач при виплаті донарахованої за судовим рішенням суми пенсії не нарахував і не виплатив компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсійної доплати у розмірі 109232, 20 грн., яка нарахована за період з 01.03.2010 по 31.10.2011 рік.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року позов задоволено повністю, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, по день фактичної виплати 19.09.2018.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ у Київській області подало апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 13 липня 2021 року, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апелянт стверджує, що оскільки виплата коштів за рішенням Богуславського районного суду Київської області №2-а-63/10 здійснювалась безпосередньо органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, то відповідач вважає, що Головне управління ПФУ у Київській області не може нести відповідальність за несвоєчасне проведення виплати казначейством суми заборгованості перед позивачем.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року, відкрито апеляційне провадження у справі №320/2310/20, встановлено строк до 15 січня 2021 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 20 грудня 2021 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 15 січня 2021 року.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовою колегією встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Київській області, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС».

Судовою колегією встановлено, що постановою Богуславського районного суду Київської області від 30.3.2010 (справа № 2-а-63/10), яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2011, визнано відмову управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 в повному обсязі державної пенсії як інваліду 2 групи в зв`язку з захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю та доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 26 лютого 2010 року неправомірною.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області зробити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 державну пенсію як інваліду 2 групи відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26 лютого 2010 року.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області зробити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статті 50 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26 лютого 2010 року.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області зробити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 доплату до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 березня 2010 року.

На виконання вказаної постанови суду відповідачем 19.09.2018 перерахована на банківський картковий рахунок позивача заборгованість у розмірі 109232, 20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, у зв`язку з порушенням строків виконання постанови Богуславського районного суду Київської області від 30.03.2010 у справі № 2-а-63/10 позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації, у якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини щомісячних сум заборгованості пенсії відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою від 21.02.2001 № 159.

Однак, листом від 27.02.2020 № 719-513/С-02/8-1000/20 ГУ ПФУ у Київській області повідомило його, що відсутні правові підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії і доплат відповідно до постанови Богуславського районного суду Київської області від 30.03.2010 року №2-а-63/10, оскільки виплата коштів по вище зазначеній постанові суду не відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду.

Вважаючи протиправними дії щодо невиплати компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що компенсація за порушення строків виплати доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування самим органом Пенсійного фонду України добровільно чи на виконання судового рішення.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 цього Закону визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону України №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21 лютого 2001 року прийняв постанову №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно пункту 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу нарахована та виплачена пенсія та різниця між виплаченою та нарахованою за рішенням суду пенсією за минулі періоди з 01.03.2010 по 31.10.2011 рік, однак компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати нарахована відповідачем не була.

Зважаючи на наведене вище правове регулювання та встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за період.

При цьому колегія суддів зазначає, що компенсація, передбачена Законом України №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону України №2050-ІІІ.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №159/1615/17, від 29 квітня 2020 року у справі №420/2093/16-а, від 16 грудня 2020 року у справі №521/21718/16-а та від 23 грудня 2020 року у справі №640/7975/15-а.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В частині доводів відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко