Справа № 580/8105/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8105/21 Суддя (судді) першої інстанції: Марина БІЛОНОЖЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР у Черкаській області ЦМУМЮ (м. Київ) Вельган Оксани Василівни щодо закінчення виконавчого провадження по Виконавчому провадженню ВП №65530378.

- визнати протиправною та скасувати постанову від 24.06.2021р. «Про закінчення виконавчого провадження» ухвалену у виконавчому провадженні ВП №65530378.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/4228/20 від 25.11.2020р. зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 10.06.2020 та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Вказане рішення суду набрало законної сили 29.12.2020р., в зв`язку із чим Черкаським окружним адміністративним судом видано 15.03.2021р. виконавчий лист №580/4228/20, у зазначеній частині рішення суду, на підставі якого 24.05.2021р. Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №65530378.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 11.06.2021р. №2300-0802-5/33410 повідомлено державного виконавця, що за вище вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили, Головним управлінням прийнято рішення №2 про відмову у повторному розгляді заяви ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення від 06.04.2021р. №2 Про виконання рішення суду, згідно якого, у відповідності до п.4.1 Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р.№22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсій, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду на інший, про перерахунок пенсій й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності у особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсій на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Оскільки, ОСОБА_1 з відповідною заявою встановленого зразка 10.06.2020 року не звертався, рішення про перерахунок пенсії не було прийняте, у зв`язку із чим прийнято рішення відмовити позивачу у повторному розгляді заяви від 10.06.2020р. на виконання рішення суду №580/4228/20 від 25.11.2020 року.

24.06.2021р. постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. закінчено виконавче провадження №65530378 згідно п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із повним, фактичним виконанням.

Вважаючи прийняту державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, з підстав наведених у позові, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Спірні правовідносини та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. №1404-VIII, зі змінами та доповненнями, далі - Закон №1404-VIII), а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (далі - Інструкція №512/5), що визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, приписами ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу вказаних положень вбачається, що за наслідками перевірки стану виконання боржником рішення суду, у разі його фактичного виконання боржником в повному обсязі згідно з виконавчим документом, державний виконавець закінчує виконавче провадження

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що рішення суду у справі №580/4228/20 не виконано, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення не за наслідками розгляду заяви позивача по суті, а про виконання рішення суду.

Як встановлено вище судом, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/4228/20 від 25.11.2020р., зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 10.06.2020 та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Так, в мотивувальній частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/4228/20 від 25.11.2020р., судом зазначено, що рішення про перерахунок позивачу пенсії за наслідками розгляду поданих документів мають оформлятись розпорядчим індивідуальним правовим актом рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області.

Однак прийняття такого рішення за заявою позивача від 10.06.2020 відповідачем суду не доведено.

У зв`язку з чим, суд у вказаній вище справі дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за заявою позивача від 10.06.2020 щодо перерахунку пенсії.

З аналізу вказаних мотивів рішення суду у справі №580/4228/20, вбачається, що судом не було надано оцінку наявності/відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача згідно поданої ним заяви. Єдиними ж мотивами слугувала обставина не прийняття відповідачем жодного з рішень за наслідками розгляду заяви позивача.

В свою чергу, на виконання вказаного рішення суду, відповідачем прийнято рішення від 06.04.2021р. №2 Про виконання рішення суду, яким встановлено, що ОСОБА_1 з відповідною заявою встановленого зразка 10.06.2020 року не звертався, рішення про перерахунок пенсії не було прийняте, у зв`язку із чим прийнято рішення відмовити позивачу у повторному розгляді заяви від 10.06.2020р. на виконання рішення суду №580/4228/20 від 25.11.2020 року.

Судом враховано, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13-1, далі Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно п.4.1 Порядку №22-1 (у редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до п.4.3 Порядку №22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

З аналізу вказаних приписів Порядку №22-1, вбачається, що у пенсійного органу виникає обов`язок із розгляду питання про перерахунок пенсії та прийняття відповідного рішення за наслідками отримання від особи відповідної заяви встановленого зразка, згідно додатку 1 Порядку №22-1, та доданих документів.

Таким чином, в ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо умисного невиконання пенсійним органом рішення суду у справі №580/4228/20, оскільки як зазначалось вище, у вказаному рішенні, судом не було надано оцінку обставинам наявності/відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача згідно поданої ним заяви. Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, прийнявши рішення від 06.04.2021р. №2 Про виконання рішення суду, врахувало мотивувальну частину рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/4228/20 від 25.11.2020р.

Водночас, суд звертає увагу, що правомірність/протиправність прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення від 06.04.2021р. №2 Про виконання рішення суду - не є предметом даного спору.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що державним виконавцем доведено правомірність спірної постанови про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк