Справа № 640/18508/19
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від "23" листопада 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників для виплат гарантованої суми за Договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-019-000002506, від 06.05.2016 року, номер рахунку № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , іден. № НОМЕР_2 .

зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача ОСОБА_1 - як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-019-000002506, від 06.05.2016 року, номер рахунку № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , іден. № НОМЕР_2 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено. Також стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича за рахунок ПАТ "Банк Михайлівський".

Представник позивача звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, а саме: з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від "23" листопада 2021 р. у задоволенні заяви відмовлено.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що Фонд гарантування не здійснює самостійно виведення банку з ринку, а делегує частину своїх повноважень уповноваженій особі на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації банку. Окрім того, Фонд гарантування не є правонаступником Банку, а лише виступає його ліквідатором, а відповідно, в рамках чинного законодавства, не зобов`язаний виконувати судові рішення після ліквідації неплатоспроможного Банку.

Позивач не погодився із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відкликав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» та проводить ліквідацію самостійно до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Михайлівський» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також скаржник вказав, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виконав рішення про внесення додаткової інформації про позивача, проте відмовляється виконати рішення про стягнення судового збору з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський», що стяло підставою для звернення до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідач та третя особа відзиви на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону відповідає оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а викладені у апеляційній скарзі мотиви скаржника є необґрунтованими з урахуванням наступного.

Статтею 52 КАС України закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами частин першої 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).

Частиною 4 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що у день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.

Відповідно до статті 52-1 Закону Фонд забезпечує належне оформлення, упорядкування та зберігання усіх, у тому числі фінансово-господарських, документів неплатоспроможного банку протягом ліквідаційної процедури.

До завершення ліквідації неплатоспроможного банку Фонд зобов`язаний забезпечити збереженість архівних документів неплатоспроможного банку і передати їх на зберігання до Національного банку України.

Національний банк України зобов`язаний прийняти документи неплатоспроможного банку на зберігання по мірі їх подання Фондом.

Відповідно до пункту 8.17. розділу V рішення Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 р. за № 1581/21893 «Про затвердження положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» після затвердження ліквідаційного балансу та остаточного звіту Фонд в особі відповідного структурного підрозділу або уповноважена особа Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) від імені банку вчиняє необхідні дії для проведення державної реєстрації припинення банку.

Пунктом 8.18. вказаного вище положення передбачено, що Фонд в особі відповідного структурного підрозділу або уповноважена особа Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) передає документи банку, які підлягають зберіганню до НБУ.

Так, частиною 3 ст. 48 Закону встановлено, що усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд чітко визначає межі повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі (підтверджується позицією викладеною в Постанові ВП ВС від 21.11.18 (ЦПК) - у справі № 535/775/15-ц).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Фонд гарантування не здійснює самостійно виведення банку з ринку, а делегує частину своїх повноважень уповноваженій особі на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації банку. Окрім того, Фонд гарантування не є правонаступником Банку, а лише виступає його ліквідатором, а відповідно, в рамках чинного законодавства, не зобов`язаний виконувати судові рішення після ліквідації неплатоспроможного Банку.

Такий висновок викладено в постанові від 24 вересня 2020 р. у справі № 334/8020/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

З огляду на викладене, оскільки Фонд гарантування не є правонаступником Банку, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для допущення процесуального правонаступництва та відмовив у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає з підстав, наведених вище.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваного судового рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від "23" листопада 2021 р. - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 08 лютого 2022 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків