Справа № 300/1655/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді: Улицького В.З.
суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Булавинець Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення щодо розгляду апеляційної скарги Калуської міської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення №1069 від 29.03.2012,-
ВСТАНОВИЛА:
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та нечинним рішення Калуської міської ради №1069 від 29.03.2012 Про Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Калуші.

Додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 року вирішено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуської міської ради () на користь Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 100 (дев`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Не погодившись з вказаними рішеннями, Калуською міською радою 28.10.2021 року подано апеляційні скарги, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваних рішень.

30.12.2021 зареєстровано заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Булавинець Миколи Миколайовича про ухвалення додаткової постанови, якою він просить вирішити питання про судові витрати понесені на правничу допомогу під час розгляду його справи у суді апеляційної інстанції.

На підставі приписів ч. 3 ст. 252 КАС України розгляд клопотання відбувається без виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що питання про прийняття додаткової постанови підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційним судом встановлено, що у зв`язку з поданням відповідачем апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, позивачем понесено додаткові судові витрати на професійну правничу допомогу надану адвокатом Булавинцем М.М. у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції. На підтвердження цих витрат Відповідач надає суду відповідні документальні докази, зокрема:

- Договір про надання правничої допомоги від 20.07.2020 р., відповідно до якого адвокат Булавинець М.М. зобов`язаний здійснити підготовку (вивчення) матеріалів судової справи, провести захист та представництво інтересів Відповідача в суді. Копія вказаного договору наявна та міститься в матеріалах справи № 300/1655/21 та направлялась Позивачу при надсиланні йому документів на підтвердження понесених судових витрат в суді першої інстанції;

- Акт про надання правничої допомоги від 23.12.2021 р. відповідно до якого Відповідачем та адвокатом деталізовано конкретні правові послуги, які були надані Відповідачу та розмір винагороди за ці послуги, яку останній зобов`язався сплатити адвокату. Це зокрема, такі послуги та їх узгоджена вартість: 1) Юридичний аналіз апеляційних скарг Калуської міської ради на основне та додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/1655/21 та подання відзиву до Восьмого апеляційного адміністративного суду на вказані апеляційні скарги на суму 4 500,00 грн.;

Всього правових послуг на загальну суму 4 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу;

Частиною 1 статті 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на зміст документів (відзиву) , що подані представником позивача адвокатом Булавинець М.М. до суду апеляційної інстанції, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, апеляційний суд вважає, що гонорар адвоката у цій справі, який пов`язаний із підготовкою до розгляду у Восьмому апеляційному адміністративному суді справи №300/1655/21 та написання відзиву на апеляційну скаргу у загальній сумі 4500,00 грн не є співмірним та розумним, а розмір такого гонорару є необґрунтованим відносно наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Разом з тим, справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слід стягнути на користь представника позивача-адвоката Булавинець М.М. з відповідача, як суб`єкта владних повноважень, за рахунок його бюджетних асигнувань 2000,00 грн., замість 4500,00 грн. як вказано у заяві у зв`язку з необґрунтованістю даної суми.

Керуючись ст. ст. ст. 243, 250, 252, 310, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Булавинець Миколи Миколайовича задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуської міської ради () на користь позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) 2000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На Додаткову постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель