Справа № 640/29591/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Ворони Д.О. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту також - відповідач.), в якому просила зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до п.г ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня звернення як бортпровіднику.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року у позові відмовлено повністю.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, виходив з того, що позивачка не відповідає усім вимогам, які необхідні для призначення цього виду пенсії, а саме у неї відсутній загальний стаж роботи (страховий стаж) не менше 20 років.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

ОСОБА_1 15.10.2020 р. звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років як бортпровіднику відповідно до ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом від 26.10.2020 р. за №2600-0303-8/151706 у задоволенні заяви відмовлено з посиланням на п. "г" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 03.10.2017 р. №2148-VIII, згідно з якими для призначення пенсії за вислугу років як бортпровіднику необхідний загальний страховий стаж 20 років (по 10.10.2017 р.), тоді як загальний страховий стаж ОСОБА_1 згідно з поданими документами становить 16 років 03 місяці та 1 день.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ ( далі Закон №1788-ХІІ) , Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058), Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 р. №2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII) та виникли з приводу відмови суб`єкта владних повноважень зарахувати позивачці на пільгових умовах період роботи бортпровідницею для призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 р. № 1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах,

Згідно з ст. 54 Закону № 1788-XII (до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII) право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: г) бортпровідники: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років як бортпровідник; жінки - після досягнення 45 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років як бортпровідниця.

Відповідно до п.2-1 розділу ХУ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" особам, які на день набрання чинності цим Законом мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу визначаються Кабінетом Міністрів України. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418 затверджено Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації (далі - Порядок № 418).

Згідно з п.1 Порядку № 418 право на пенсію за вислугу років мають члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів.

Статтею 57 Повітряного кодексу України встановлено:

1. Екіпаж повітряного судна складається з осіб льотного складу, до якого належать особи льотного екіпажу та екіпажу пасажирського і вантажного салону, які під час польоту постійно виконують такі функції:

1) виконання процедур, передбачених керівництвом з льотної експлуатації повітряного судна;

2) обслуговування устаткування, механізмів та приладів, необхідних для польоту повітряного судна, а також обладнання, встановленого на повітряному судні та необхідного для виконання польотного завдання;

3) забезпечення процедур безпеки пасажирів на борту повітряного судна та їх обслуговування.

2. Склад екіпажу визначається залежно від типу повітряного судна, характеристик і тривалості польоту, характеру операцій, для яких це повітряне судно призначене. Склад випробувального екіпажу визначається відповідно до авіаційних правил України щодо проведення випробувальних польотів. Поіменний список членів екіпажу визначається експлуатантом перед кожним польотом.

3. Мінімальна чисельність складу екіпажу повітряного судна встановлюється керівництвом з льотної експлуатації конкретного типу повітряного судна.

4. Усі члени екіпажу належать до льотного складу.

Апеляційний суд наголошує, що за такого правового регулювання помилковим є висновок суду першої інстанції, що положення Порядку № 418 на бортпроводників не поширюються.

Також таким, що не відповідає нормам матеріального права є висновок суду про те, що Порядок № 418 визначає правила розрахунку стажу за вислугу років, тобто спеціального стажу, якого у позивачки достатньо, тоді як загальний страховий стаж розраховується за загальним правилом.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно з даними трудової книжки позивачки її загальний трудовий стаж становить 16 років, 03 місяці, 1 день, тобто не відповідає встановленому 20-річному у статті 54 Закону № № 1788-XII.

Аналіз наведених правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави вважати висновок суду про необхідність календарної вислуги для призначення пенсії позивачці помилковим.

Верховний Суд, розглядаючи справи щодо зарахування на пільгових умовах певних періодів роботи для призначення пенсії за вислугу років, наголошував на необхідності застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності.

Так, у постанові від 3 березня 20221 року об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №№ 805/3923/18-а суд вказав, що умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їх професійну працездатність.

Верховний Суд у цій справі висловив правову позицію, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу є Закон . Пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою КМУ. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Тому, об`єднана палата ВС визнала необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Колегією суддів апеляційного суду у даній справі встановлено, що позивачка як працівник льотного складу (бортпровідниця) має право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «г» ст. 54 Закону № 1788-XII (до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII) , оскільки відповідає всім вимогам, викладеним у цій нормі Закону.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є помилковим і підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п.1 Порядку № 418 при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу рахуються:

а) кожні 20 годин нальоту на літаках (крім нальоту і робіт, передбачених пунктами "б"-"г" цього пункту) - за один місяць вислуги.

Відповідно до записів льотної книжки позивачки загальний розмір нальото-годин складають 5415 годин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач при вирішенні питання про призначення пенсії ОСОБА_1 не перевірив довідку про години нальоту та не розраховував стаж позивачки, необхідний для призначення пенсії, виходячи з правил обчислення строків вислуги років відповідно до п.1 Порядку № 418.

Виходячи з наведеного та того, що суд не може виконувати повноваження суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути питання про призначення пенсії позивачці відповідно до висновків, які викладені у постанові апеляційного суду

Згідно з ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює новее рішення у відповідній частині.

У відповідності до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення першої інстанції повністю або частко та ухвалює нове рішення у відповідній частині в разі: неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав вовстановленими; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції , обставинам справи; неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процессуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2021 скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. «г» статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII), викладену у листі від 20.11.21 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути питання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з п. «г» статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII) відповідно до висновків суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 лютого 2022 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків