Справа № 520/24858/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
03 лютого 2022 року № 520/24858/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісару Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач, військовий комісар), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову військового комісару Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в поверненні ОСОБА_1 незаконно стягнутих коштів з його грошового забезпечення у розмірі 18644,86 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 86 копійок) грн.;

- стягнути з Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 18644,86 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 86 копійок) грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.01.2020 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 №№ 325, 326, 327, 328 від 11.09.2019 року в частині визнання його відповідальною особою у заохоченні додатковою грошовою премією військовослужбовців, які на день заохочення мали не зняті раніше накладені дисциплінарні стягнення за 2016 рік та визнання протиправним, та скасування наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №№ 737, 738, 739, 740 від 12 12.2019 року про притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності на суму 5766,40грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят шість грн. 40 коп.), 1488,06грн (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім грн. 06 коп.), 5695,20грн (п`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять грн. 20 коп.) та 5695,20грн (п`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять грн. 20 коп.) відповідно.

07.07.2020 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні його позовних вимог було відмовлено.

05 квітня 2021 року Постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу було задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 по справі № 520/100/20 було скасовано.

Однак, в процесі судового розгляду, на підставі наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №№ 737, 738, 739, 740 від 12.12.2019 року здійснювалось стягнення за рахунок грошового забезпечення позивача, зокрема за цим наказом у період січня 2020 року по жовтень 2021 року щомісяця незаконно утримувались кошти. Загальна сума складає 18644 ,86 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 86 копійок) грн.

Надалі позивач звернувся з рапортом (вх. реєстрація від 08.11.2021) до військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 про повернення безпідставно стягнутих коштів з його грошового забезпечення у розмірі 18644,86 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 86 копійок) грн., які були стягненні відповідно до наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №№ 737, 738, 739, 740 від 12.12.2019 року.

09.11.2021 року військовий комісар Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надав письмову відповідь на його рапорт, в якій відмовив у поверненні незаконно стягнутих коштів.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки накази Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №№ 737, 738, 739, 740 від 12.12.2019 року є актом індивідуальної дії, які втрачають чинність з моменту їх прийняття у зв`язку з їх скасуванням за рішенням суду.

Вказує, що скасовані акти індивідуальної дії не можуть мати негативних наслідків для нього і стягнення коштів на їх підставі є протиправним., проте якщо негативні наслідки наступили, вони мають бути усунені.

Вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача, у встановлений судом строк, надав відзив та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року по справі № 520/100/20 позивачу було відмовлено у задоволенні позову щодо визнання неправомірними та скасування вище вказаних наказів. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 року було рішення першої інстанції скасовано, та прийнято Постанову, якою було скасовано вищевказані накази командира військової частини НОМЕР_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищенаведеним рішенням суду апеляційної інстанції відповідача не було зобов`язано повернути кошти, які було утримано.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, правовідносинам, з приводу яких подано даний позов передували ті, відносно яких є таке, що набрало законної сили Постанова Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 520/100/20, отже, певні обставини не підлягають доказуванню у справі № 520/24858/21.

У справі № 520/100/20 судом встановлено, що у період з 01.09.2016 р. по 10.07.2018 р. позивач виконував обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 . В послідуючому, наказом командувача ОК ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) №98 від 04.06.2018 року позивача призначено на посаду командира кадру 122 окремого батальйону територіальної оборони Ізюмського ОМВК Харківської області.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 316 від 06.09.2019 проведено службове розслідування по факту переплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_3 .

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 11.09.2019 року видано наказ № 325, яким позивача притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності. Службовим розслідуванням виявлено факт нанесення позивачем матеріальної шкоди неправомірними діями під час проходження військової служби на посаді командира військовій частині НОМЕР_1 (переплата грошового забезпечення солдату ОСОБА_3 - стрільцю - помічнику гранатометника 3 відділення 2 взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 ) на суму 5766,40 грн.

На підставі вищевказаного наказу військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено наказ від 12.12.2019 року № 737, яким позивача притягнуто до матеріальної відповідальності на суму 5766,40 грн.

Також, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 317 від 06.09.2019 проведено службове розслідування по факту переплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_4 .

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 11.09.2019 року видано наказ №326, яким позивача притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності. Службовим розслідуванням виявлено факт нанесення позивачем матеріальної шкоди неправомірними діями під час проходження військової служби на посаді командира військовій частині НОМЕР_1 (переплата грошового забезпечення солдату ОСОБА_4 - номеру обслуги 2 відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 )на суму 1488,06 грн.

На підставі вищевказаного наказу військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено наказ від 12.12.2019 року № 738, яким притягнуто до матеріальної відповідальності позивача на суму 1488,06 грн.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 314 від 06.09.2019 проведено службове розслідування по факту переплати грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_5 .

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 11.09.2019 року видано наказ №327, яким позивача притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності. Службовим розслідуванням виявлено факт нанесення позивачем матеріальної шкоди неправомірними діями під час проходження військової служби на посаді командира військовій частині НОМЕР_1 (переплата грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_6 оператору 3 протитанкового відділення, роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 )на суму 5695,20 грн.

На підставі вищевказаного наказу військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено наказ, яким від 12.12.2019 року № 739 притягнуто до матеріальної відповідальності позивача на суму 5695,20 грн.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 315 від 06.09.2019 проведено службове розслідування по факту переплати грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_7 .

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 11.09.2019 року видано наказ №328, яким позивача притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності. Службовим розслідуванням виявлено факт нанесення позивачем матеріальної шкоди неправомірними діями під час проходження військової служби на посаді командира військовій частині НОМЕР_1 (переплата грошового забезпечення солдату ОСОБА_7 - навіднику кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ),на суму 5695,20 грн.

На підставі вищевказаного наказу військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено наказ, яким від 11.09.2019 року №740 притягнуто до матеріальної відповідальності позивача на суму 5695,20 грн.

Не погоджуючись із наказами командира військової частини НОМЕР_1 № 325, 326, 327, 328 від11.09.2019 року в частині визнання позивача відповідальною особою у заохоченні грошовою премією військовослужбовців, які на день заохочення мали не зняті раніше накладені дисциплінарні стягнення за 2017 рік, а також наказами Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №№ 737, 738, 739, 740 від 12.12.2019 року про притягнення його до повної матеріальної відповідальності, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходячи з того, що позивача правомірно притягнуто до матеріальної відповідальності на підставі оскаржуваних наказів, оскільки службовим розслідуванням встановлено переплату військовослужбовцям премії на підставі наказів винесених позивачем.

Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року по справі № 520/100/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року по справі №520/100/20 скасовано.

Прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано Накази командира військової частини НОМЕР_1 № 325, 326, 327, 328 від 11.09.2019 року в частині визнання ОСОБА_1 відповідальною особою у заохоченні грошовою премією військовослужбовців, які на день заохочення мали не зняті раніше накладені дисциплінарні стягнення за 2017 рік.

Визнано протиправними та скасовано Накази Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №№ 737, 738, 739, 740 від 12.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 5766,40 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят шість грн. 40 коп.), 1488,06 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім грн. 06 коп.), 5695,20 грн. (п`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять грн. 20 коп.) та 5695,20 грн. (п`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять грн. 20 коп.) відповідно (а.с.21-26).

В подальшому позивач звернувся рапортом до військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 про повернення безпідставно стягнутих коштів з його грошового забезпечення у розмірі 18644,86 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 86 копійок) грн., які були стягненні відповідно до наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №№ 737, 738, 739, 740 від 12.12.2019 року (а.с.12-13).

Листом від 09.11.2021 р. № 2522/Ю позивача повідомлено, що Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 року по справі № 520/100/20 було скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року по вказаній справі, визнано протиправними та скасовано накази військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2019 року № 737, 738, 739, 740, якими його було притягнуто до матеріальної відповідальності на загальну суму 18644,46 грн.

Поряд з цим вказаною Постановою суду апеляційної інстанції не було зобов`язано стягнути на його користь утримані кошти на виконання наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2019 року № 737, 738, 739, 740.

Згідно із ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням безпосередньо до суду (а.с.15).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у виплаті утриманих коштів, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

Суми, стягнені відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України на відповідний рік, спрямовуються на відшкодування шкоди, завданої військовій частині, установі, організації, закладу, з урахуванням фактичних витрат на відновлення або придбання військового та іншого майна, а суми, що залишилися після здійснення такого відшкодування, перераховуються до Державного бюджету України.

При цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 14 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» у разі скасування наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності стягнені з особи кошти та/або добровільно передане нею рівноцінне майно чи внесені кошти повертаються цій особі, про що видається відповідний наказ.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» пряма дійсна шкода - збитки, завдані, зокрема, військовій частині, шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що після скасування наказів №№ 737, 738, 739, 740 від 12.12.2019 року, будь-яка матеріальна шкода, яка була б спричинена військовій частині НОМЕР_1 відсутня, а тому позивач має право на повернення коштів, стягнутих з грошового забезпечення, як суми завданої шкоди.

Слід зазначити, що матеріальна відповідальність має на меті саме відшкодування завданої шкоди протиправними діями працівника та за відсутності матеріальної шкоди не може бути матеріальної відповідальності, проте відповідачем не повернуті стягнуті з позивача грошові кошти за його рапортом, у суду є всі підстави для визнання протиправною відмову військового комісару Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в поверненні ОСОБА_1 незаконно стягнутих коштів з його грошового забезпечення у розмірі 18644,86 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 86 копійок), викладеної у листі від 09 листопада 2021 року №2522/Ю та стягнення з Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 18644,86 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 86 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військового комісару Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови та стягнення грошових коштів задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною відмову військового комісару Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в поверненні ОСОБА_1 незаконно стягнутих коштів з його грошового забезпечення у розмірі 18644,86 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 86 копійок), викладену у листі від 09 листопада 2021 року №2522/Ю.

Стягнути з Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Коцарська, буд. 56, м. Харків, 61052, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) кошти в розмірі 18644,86 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 86 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03 лютого 2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.