Справа № 520/25759/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
10 лютого 2022 року Справа № 520/25759/21
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Військової частина НОМЕР_2 (смт. Гвардійське, Новомосковський район, Дніпропетровська область, ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за 2016-2018 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки;
зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 - 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 03.12.2018 року;
зобов`язати військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за 2016-2018 роки.
Ухвалою від 13.12.2021 у справі відкрито спрощене провадження.
17.01.2022 відповідачем до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду надано відзив, в якому останній просить залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду
Дослідивши матеріали справи та заявлене клопотання, суд встановив наступне.
Відповідно до частин 1-3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.
У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч. 2ст. 233 КЗпП України).
У рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей1,12 Закону України "Про оплату праці "Конституційний Суд України дійшов висновку, що: "у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат".
Верховний Суд у постанові від 25.04.2019 у справі №804/496/18 дійшов висновку, що: "поняття "грошове забезпечення" і "заробітна плата", які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо виплати грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу охоплюється застосованим в частині 2статті 233 КЗпП України визначенням "законодавство про оплату праці" та, відповідно, звернення до суду з заявленими позивачем вимогами не обмежується будь-яким строком". Виплата індексації доходів є складовою грошового забезпечення.
Крім того, колегія суддів зазначає, що індексація є складовою заробітної плати (додатковою заробітною платою) і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як це передбачено частиною другою статті 233 КЗпП України. До того ж на військовослужбовців поширюється дія КЗпП України, в тому числі вказаної статті, у тих випадках, коли спеціальним законодавством не врегульовані особливості щодо строку звернення до суду з позовом про стягнення належного військовослужбовцю суми грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція застосована у постанові Верховного Суду від 24.09.2020 р. у справі № 806/2883/17.
Крім того, суд відхиляє посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 11.02.2021 у справі 240/532/20 (предмет розгляду стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні) , оскільки правовідносини у даних справах не є аналогічними тим, що розглядались у справах Верховним Судом .
Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року за результатом розгляду апеляційну скаргу на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у зразковій справі №620/4218/18 (Пз/9901/4/19) висловив позицію: "Велика Палата Верховного Суду відхиляє твердження скаржника щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки".
Отже, позивач має право звертатися до суду з позовними вимогами про стягнення грошової компенсації за додаткову відпустку, як учаснику бойових дій та індексацію грошового забезпечення без обмеження будь-яким строком.
На підставі вищевикладеного, клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.
Керуючись положеннями ст. 5, 204, 229, 240, 262, 294 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 520/25759/21 - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.
Суддя Зоркіна Ю.В.