Справа № 580/744/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/744/21 Суддя (судді) першої інстанції: Марина БІЛОНОЖЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Черкаській області:

- № від 29.10.2020 року на суму 6800,00 грн.;

- № від 29.10.2020 року на суму 271866,72 грн.;

- № від 29.10.2020 року на суму 62751,82 грн.;

- № від 29.10.2020 року на суму 6800,00 грн.;

- № від 29.10.2020 року на суму 107620,60 грн.;

- № від 29.10.2020 року на суму 390020,00 грн.;

- № від 29.10.2020 року на суму 17000,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, в обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що відповідачем належним чином було складено та направлено позивачу акти фактичних перевірок.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

26 липня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому відповідач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до провадження судді та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги т відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управління ДПС у Черкаській області, на підставі пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст, 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями), з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, прийнято:

- наказ №1333 від 17.09.2020р. "Про проведення фактичної перевірки". Згідно вказаного наказу, наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за місцями фактичного провадження діяльності за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з 17.09.2020р. тривалістю 10 (десять) діб. Перевірку провести за період діяльності з 08.08.2019р. по 26.09.2020р. з метою контролю за дотримання вимог законодавства в частині виробництва та обігу підакцизних товарів, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, мінімальних оптово- відпускних і мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, наявності марок акцизного податку встановленого зразка, внесення даних про реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій до відповідних ліцензій, відображення та правильності обрахунку акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в розрахункових документах та фіскальних звітах, обмежень щодо продажу підакцизних товарів, наявності документів, що підтверджують походження підакцизних товарів;

- наказ №1334 від 17.09.2020р. "Про проведення фактичної перевірки". Згідно вказаного наказу, наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за місцями фактичного провадження діяльності за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 з 18.09.2020р. тривалістю 10 (десять) діб. Перевірку провести за період діяльності з 08.08.2019р. по 27.09.2020р. з метою контролю за дотримання вимог законодавства в частині виробництва та обігу підакцизних товарів, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, мінімальних оптово- відпускних і мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, наявності марок акцизного податку встановленого зразка, внесення даних про реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій до відповідних ліцензій, відображення та правильності обрахунку акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в розрахункових документах та фіскальних звітах, обмежень щодо продажу підакцизних товарів, наявності документів, що підтверджують походження підакцизних товарів.

На підставі наказів №1333, 1334 від 17.09.2020р., Головним управління ДПС у Черкаській області видано направлення на перевірку: №686, №687,688,689, 690,691, 692, (згідно відміток на направленнях, директору - ОСОБА_6, продавцю - ОСОБА_2 , директору - ОСОБА_4, пред`явлено службове посвідчення та зазначені направлення, а також вручено копію зазначених наказів Головного управління ДПС у Черкаській області про проведення фактичної перевірки.

За наслідками здійснення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , відповідачем складено:

1) Акт фактичної перевірки від 28.09.2020 року №314/23/23/07/ НОМЕР_1 (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_3 ), яким встановлено: в ході перевірки позивача складено Акт зняття залишків товарних запасів на торговельному об`єкті від 18.08.2020р., завірений підписами перевірячих та директора ОСОБА_3 . Згідно п.п. 20.1.14 п. 20.1. ст. 20 ПК України, директору ОСОБА_3 вручено письмове звернення про отримання документів, їх належним чином завірених копій від 18.08.2020р. В ході перевірки платником не надано документи первинного бухгалтерського обліку на підакцизну групу товарів, що зберігалися за місцем фактичного провадження діяльності, чим порушено п. 44.3. ст. 43 ПК України. Встановлено зберігання на торговому об`єкті товарів підакцизної групи необлікованих у встановленому законом порядку на загальну суму 135 933,36 грн., що зберігався для подальшої реалізації кінцевому споживачу, чим порушено п. 12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також під час перевірки встановлено факт продажу товарів підакцизної групи в нічний час, а саме: сигарет 2 пачки «Kent» за ціною 56,90 згідно чека РРО ФН № чим порушено рішення Черкаської міської ради №3-161 від 29.09.2011 «Про обмеження реалізації алкогольних напоїв, пива (крім безалкогольного) та тютюнових виробів на території міста Черкаси, згідно якої встановлено заборону продажу пива (крім безалкогольного) алкогольних напоїв та тютюнових виробів в закладах торгівлі на території парків, скверів з 22:00 годин до 08:00 годин.

На підставі виявлений порушень в зазначеному Акті, прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 29.10.2020 року, за яким накладено на ФОП ОСОБА_1 штрафну санкцію в сумі 271866,72 грн., за порушення п. 12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № від 29.10.2020 року, за яким накладено на ФОП ОСОБА_1 , штрафну санкцію в сумі 6800,00 грн., за порушення рішення Черкаської міської ради №3-161 від 29.09.2011 р.

2) Акт фактичної перевірки від 28.09.2020 року №313/23/23/07/ НОМЕР_1 (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_4 ), яким встановлено: під час перевірки, директору магазина "Абсолют" ОСОБА_4 , під підпис вручено письмове звернення про отримання документів, що підтверджують факт придбання, обліку підакцизних товарів зазначених в акті ТМЦ від 18.03.2020 р. Станом на 15 год. 45 хв. 25.09.2020 р. платником не надано жодних підтверджуючих документів на загальну суму 31375,91 грн.

Також в ході перевірки, встановлено що 19.09.2020р. о 07 год.21 хв. в магазині « Абсолют » за вищезазначеною адресою встановлений факт продажу підакцизних товарів, а саме: сигарет Rothmans Demi», за ціною 48,5 грн. Реалізація вказаного товару здійснювалася через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером: , заводський номер 000000327. Чим порушено рішення Черкаської міської ради №3-161 від 29.09.2011 «Про обмеження реалізації алкогольних напоїв, пива (крім безалкогольного) та тютюнових виробів на території міста Черкаси, згідно якої встановлено заборону продажу пива (крім безалкогольного) алкогольних напоїв та тютюнових виробів в закладах торгівлі на території парків, скверів з 22:00 годин до 08:00 годин.

На підставі виявлений порушень в зазначеному Акті, прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 29.10.2020 року, за яким накладено на ФОП ОСОБА_1 штрафну санкцію в сумі 62751,82 грн., за порушення п. 12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № від 29.10.2020 року, за яким накладено на ФОП ОСОБА_1 штрафну санкцію в сумі 6800,00 грн., за порушення рішення Черкаської міської ради №3-161 від 29.09.2011 р.

3) Акт фактичної перевірки від 28.09.2020 року №315/23/23/07/ НОМЕР_1 (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_2 ), яким встановлено: факт зберігання платником з метою подальшої реалізації кінцевому споживачу підакцизних товарів, що не обліковані у законодавчо встановленому порядку на загальну суму вартості товарів 53810,30 грн. В ході перевірки перевіряючими надано платнику письмове звернення про надання документів, їх належним чином завірених копій від 18.09.2020 р. що підтверджують придбання облік, походження підакцизних товарів, що зберігались, реалізовувались платником магазині та зазначені в описі в акті зняття залишків ТМЦ від 17.09.2020 р. Станом на дату завершення перевірки платником не надано вищезазначених документів (їх належним чином завірених копій) про що складено відповідний Акт ненадання документів, який є додатком матеріалів перевірки.

На підставі виявлений порушень в зазначеному Акті, прийнято податкове повідомлення-рішення:

- № від 29.10.2020 року, за яким накладено на ФОП ОСОБА_1 штрафи) санкцію в сумі 107620,60 грн., за порушення п. 12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

4) Акт фактичної перевірки від 28.09.2020 року №312/23/23/07/ НОМЕР_1 (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_1 ), яким встановлено: факт зберігання, з порушенням встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, алкогольних напоїв, з метою реалізації кінцевому споживачу на загальну суму 195 010 грн., згідно складеного акту зняття залишків товарних запасів від 17.09.2020р. Документів, що підтверджують придбання/облік вказаних алкогольних напоїв у ході перевірки надано платником не було. Також перевіркою встановлено факт продажу алкогольних напоїв, а саме пива «Львівське 1715» 1,5 л. через фіскальний РРО з фіскальним номером у магазині « Абсолют » за вищезазначеною адресою, без придбання відповідної ліцензії, згідно інформації наявної у ІС «Податковий блок», фіскальний чек від 26.04.2020 р. о 09:37:44 №563895.

На підставі виявлений порушень в зазначеному Акті, прийнято податкове повідомлення-рішення:

- № від 29.10.2020 року, за яким накладемо на ФОП ОСОБА_5 штрафне санкцію в сумі 390 020,00 грн., за порушення п. 12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № від 29.10.2020 року, за яким накладено на ФОП ОСОБА_1 штрафну санкцію в сумі 17000,00 грн., за порушення ч. 20 ст.15 Закону №481/95-ВР.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно абз. абз. 1-2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначено приписами статті 80 ПК України.

Згідно п. 80.1. ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Так, стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Відповідно до приписів пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з п. 86.1. ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів перевірок, що проводяться контролюючими органами, визначеними підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, та надання заперечень до них визначається Митним кодексом України.

Згідно з п. 86.5. ст. 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що відповідачем належним чином було складено та направлено позивачу акти фактичних перевірок, оскільки рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які надав відповідач на підтвердження направлення актів, не містять підписів про отримання надісланих листів.

В контексті вищевикладених доводів апелянта, колегія суддів звертає увагу, що згідно висновку, сформульованого Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/17123/18 (постанова від 21.02.2020 року), «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

У ще одній палатній справі (постанова від 22.09.2020 року у справі №520/8836/18) окрім наведених, суд касаційної інстанції обґрунтував відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом» та «встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем пункту 181.1 статті 181 ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання».

В контексті наведеного колегія суддів зауважує про необхідність встановлення правомірності дій податкового органу щодо проведення перевіри та оформлення її результатів в першу чергу, і лише за умови підтвердження останньої, необхідність аналізу по суті виявлених перевіркою порушень.

Щодо доводів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ненаправлення йому актів перевірок, що позбавило його можливості подати заперечння та додаткові документи, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому, згідно з п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відтак, колегія суддів наголошує, що за змістом наведених вище норм ПК України, відповідний документ фактично вважається врученим платнику податків, зокрема, якщо він надісланий рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, колегія суддів наголошує, що приписи п. 42.5 ст. 42 ПК України не містять обов`язку податкового органу переконатись, чи були відповідні документи вручені особисто адресату, а містить лише обов`язок їх направлення.

З матеріалів справи вбачається, що акти фактичних перевірок від 28.09.2020 року № 312/23/23/07/, № 313/23/23/07/ НОМЕР_1 , №3142/23/23/07/, № 315/23/23/07/ НОМЕР_1 було направлено позивачу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення за адресою реєстрації Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ), про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 43-46 т. 1). Згідно відміток у вказаних рекомендованих повідомленнях, зазначені Акти вручено - 09.10.2020 року та містять підпис отримувача без зазначення прізвища.

Відтак, з огляду на наявність в матеріалах справи зворотніх повідомлень про вручення поштових відправлень, які, в свою чергу підтверджують направлення позивачеві актів фактичних перевірок, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість відповідних доводів апеляційної скарги.

Отже, оскільки апеляційним судом не було встановлено процедурних порушень проведення перевірки та оформлення її результатів, перевірці судом підлягають безпосередньо оскаржувані податкові повідомлення-рішення по суті виявлених порушень.

Щодо правомірності податкових повідомлень-рішень №, №, №, № від 29.10.2020 року, які винесено за порушення п. 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», колегія суддів зазначає наступне.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Згідно зі статтею 20 вищевказаного Закону, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідно до статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п.44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Згідно п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

З актів фактичних перевірок №314/23/23/07/ НОМЕР_1 , №313/23/23/07/ НОМЕР_1 , №315/23/23/07/ НОМЕР_1 , №312/23/23/07/ судом першої інстанції було вірно встановлено, що за місцями фактичного провадження діяльності позивача: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4, АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 , контролюючим органом здійснено зняття залишків товарних запасів на торговельних об`єктах про що складено відповідні акти.

В ході проведення фактичної перевірки (за місцями фактичного провадження діяльності позивача:

- АДРЕСА_3 , директору - ОСОБА_3 - 18.09.2020р. (а.с. 55 Тому 2) вручено письмове звернення про отримання документів, їх належним чином завірених копій, яким зобов`язано надати документи, що підтверджують придбання/облік товарів підакцизної групи (алкогольних напоїв, тютюнових виробів) до 25.09.2020р.

- АДРЕСА_4 , директору - ОСОБА_4 - 18.09.2020р. (а.с. 43 Тому 2) вручено письмове звернення про отримання документів, їх належним чином завірених копій, яким зобов`язано надати документи, що підтверджують факт придбання/обліку підакцизної групи товару, зазначену в Акті зняття залишків ТМЦ від 18.09.2020р.;

- АДРЕСА_2 , директору - ОСОБА_6 - 17.09.2020р. (а.с. 62 Тому 2) вручено письмове звернення про отримання документів, їх належним чином завірених копій, яким зобов`язано надати документи, що підтверджують факт придбання/обліку підакцизної групи товару, зазначеної в Акті зняття залишків ТМЦ від 17.09.2020р., до 25.09.2020р.

Актами фактичних перевірок №314/23/23/07/, №313/23/23/07/, №315/23/23/07/, №312/23/23/07/ встановлено, що станом на дату завершення перевірки платником не надано вищезазначених витребуваних контролюючим органом документів (їх належним чином завірених копій), про що зазначено у вищевказаних Актах та складено Акти ненадання документів, які є додатками до матеріалів перевірки та наявні в матеріалах справи (а.с. 86-89, т. 2).

Так, судом першої інстанції було встановлено та не спростовано апелянтом, що станом на дату завершення перевірки платником не надано витребуваних контролюючим органом документів, як і не надано доказів повідомлення відповідача позивачем про неможливість надання витребуваних документів.

Відтак, суд першої інстанції вірно вказав про неможливість врахування наданих позивачем до суду первинних документів щодо походження товару, які було долучено лише до позовної заяви, оскільки останні не були надані у встановленому законодавством порядку та строки контролюючому органу, тому не можуть бути використані при перевірці правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №, №, №, № від 29.10.2020 року

При цьому, в апеляційній скарзі позивач не заперечує ненадання документів контролюючому органу, однак вказує, що акти ненадання документів, надані податковим органом, мають ознаки підроблених.

Колегія суддів вищевикладені доводи вважає безпідставними, оскільки останні не обгрунтовані жодним чином, а недоліки в датах, на які вказує позивач як на ознаку підробки, є лише допущеною опискою та не можуть свідчитти про недостовірність відповідного документу.

Щодо доводів апелянта про те, що штрафна санкція за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовується виключно у випадку реалізації товарів, які не обліковані у встановленому законодавством порядку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у редакції, чинній на дату проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, колегія суддів наголошує, що приписи статті 20 вищевказаного Закону передбачають відповідальність як за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, так і самостійно за ненадання під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що було вірно визначено судом першої інстанції.

При цьому, помилковими є доводи позивача щодо виходу контролюючого органу за межі предмету перевірки, оскільки визначені в наказах №1333, 1334 від 17.09.2020 межі перевірки охоплюють дотримання позивачем Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відтак, апелянтом жодним чином не спростовано факт не надання під час проведення перевірки платником витребуваних контролюючим органом документів, що підтверджують придбання/облік товарів підакцизної групи товарів, що, в свою чергу, свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про правомірність прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень №, №, №, № від 29.10.2020 року.

Щодо правомірності податкових повідомлень-рішень №, № від 29.10.2020 року, які винесено за порушення позивачем рішення Черкаської міської ради №3-161 від 29.09.2011 року, колегія суддів зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 (далі - Положення №1251).

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995р. №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Рішенням Черкаської міської ради №3-161 від 29.09.2011р. «Про обмеження реалізації алкогольних напоїв, пива (крім безалкогольного) та тютюнових виробів на території міста Черкаси», встановлено заборону продажу пива (крім безалкогольного) алкогольних напоїв та тютюнових виробів в закладах торгівлі на території парків, скверів з 22:00 годин до 08:00 годин.

З матеріалів Акту фактичної перевірки від 28.09.2020 року №314/23/23/07/ НОМЕР_1 (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_3) (т. 2 а.с. 45-47) вбачається, що останнім встановлено факт продажу товарів підакцизної групи в нічний час, а саме: сигарет 2 пачки «Kent» за ціною 56,90 згідно чека РРО ФН №, чим порушено рішення Черкаської міської ради №3-161 від 29.09.2011 «Про обмеження реалізації алкогольних напоїв, пива (крім безалкогольного) та тютюнових виробів на території міста Черкаси, згідно якої встановлено заборону продажу пива (крім безалкогольного) алкогольних напоїв та тютюнових виробів в закладах торгівлі на території парків, скверів з 22:00 годин до 08:00 годин.

Суд першої інстанції, вважаючи підтвердженим вищевказаний факт продажу товарів підакцизної групи товару в нічний час, виходив з того, що згідно наявного в матеріалах справи скриншоту бази даних ДПС України (а.с. 48 Тому 2) вбачається, що 18.09.2020 року у період з 22:30 по 22:40 зафіксовано розрахункову операцію, згідно якої реалізовано 2 пачки сигарет «Kent» за ціною 56,50, що підтверджується чеком РРО ФН №, заводський номер - MS80005690.

З таким висновком колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Так, згідно з скриншотом бази даних ДПС України (т. 2 а.с. 48), зафіксовано 18.09.2020 року у період з 22:30 по 22:40 зафіксовано розрахункову операцію, згідно якої реалізовано 2 пачки сигарет «Kent» за ціною 56,50, чек РРО ФН № , заводський номер - MS80005690.

При цьому, податковим органом також було надано безпосередньо копію чеку РРО ФН № , заводський номер - MS80005690 (т. 2 а.с. 46), згідно з яким реалізовано зовсім інший товар - «Горілка Prime» за ціною 89,90 грн., при цьому, дата та час операції - 18.09.2020 року о 09:39 год.

Таким чином, наданий податковим органом чек (т. 2 а.с. 46) жодним чином не відповідає ані інформації з бази даних ДПС України, ані акту перевірки, що свідчить про відсутність в матеріалах справи належних доказів реалізації позивачем 18.09.2020 року у період з 22:30 по 22:40 2 пачок сигарет «Kent» за ціною 56,50.

Колегія суддів також враховує, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року витребувано у Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, зокрема, належним чином засвідчену копію чеку ФН № від 18.09.2020р. (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_3).

Однак, вимоги вищевказаної ухвали податковим органом були проігноровані, жодних з витребовуваних документів відповідач не надав.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні підтвердження реалізації позивачем 18.09.2020 року у період з 22:30 по 22:40 2 пачок сигарет «Kent» за ціною 56,50 (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_3), що зафіксовані в акті фактичної перевірки від 28.09.2020 року №314/23/23/07/ НОМЕР_1 , за наслідком чого податковим органом було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 29.10.2020 року, колегія суддів дійшла висновку про протиправність останнього та наявність підстав для його скасування.

Також, з матеріалів акту фактичної перевірки від 28.09.2020 року №313/23/23/07/ НОМЕР_1 (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_4) (т. 2 а.с. 33-34) вбачається, що 19.09.2020 року о 07 год. 21 хв. в магазині «Абсолют» за вищезазначеною адресою встановлений факт продажу підакцизних товарів, а саме: сигарет Rothmans Demi», за ціною 48,5 грн. Реалізація вказаного товару здійснювалася через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером: , заводський номер 000000327, чим порушено рішення Черкаської міської ради №3-161 від 29.09.2011 року.

Суд першої інстанції, вважаючи підтвердженим вищевказаний факт продажу товарів підакцизної групи товару в нічний час, виходив з того, що згідно наявного в матеріалах справи скриншоту бази даних ДПС України (а.с. 35, 92 Тому 2) вбачається, що 19.09.2020 р. о 07:21 зафіксовано розрахункову операцію, згідно якої реалізовано товар: сигарети Rothmans Demi», за ціною 48,5 грн. Реалізація товару здійснювалася через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером: , заводський номер GP000000327.

З таким висновком колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Так, згідно з скриншотом бази даних ДПС України (т. 2 а.с. 35), зафіксовано 19.09.2020 року о 07:21 зафіксовано розрахункову операцію, згідно якої реалізовано товар: сигарети Rothmans Demi», за ціною 48,5 грн, чек РРО ФН № , заводський номер - GP000000327.

Однак, безпосередньо копії чеку РРО ФН № , заводський номер - GP000000327, податковим органом не було надано.

При цьому, позивачем було надано копію чеку з аналогічними реквізитами - РРО ФН № , заводський номер - GP000000327 (т. 2, а.с. 222), однак останній датований не 19.09.2020 року о 07:21, а 14.09.2020 року о 16:55, та не містить даних щодо продажу сигарет «Rothmans Demi».

Таким чином, податковим органом відповідний чек надано не було, а наданий позивачем чек (т. 2 а.с. 222) жодним чином не відповідає ані інформації з бази даних ДПС України, ані акту перевірки, що свідчить про відсутність в матеріалах справи належних доказів реалізації позивачем 19.09.2020 року о 07:21 сигарет «Rothmans Demi» за ціною 48,5 грн.

Колегія суддів також враховує, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року витребувано у Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, зокрема, належним чином засвідчену копію чеку ФН № від 19.09.2020р. (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_4).

Однак, вимоги вищевказаної ухвали податковим органом були проігноровані, жодних з витребовуваних документів відповідач не надав.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні підтвердження реалізації позивачем 19.09.2020 року о 07:21 сигарет «Rothmans Demi» за ціною 48,5 грн (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_4), що зафіксовані в акті фактичної перевірки від 28.09.2020 року №313/23/23/07/ НОМЕР_1 , за наслідком чого податковим органом було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 29.10.2020 року, колегія суддів дійшла висновку про протиправність останнього та наявність підстав для його скасування.

Окрім вищевикладеного, колегія суддів також наголошує, що податкові повідомлення-рішення №, № від 29.10.2020 року винесено за порушення позивачем рішення Черкаської міської ради №3-161 від 29.09.2011 року, яким встановлено заборону продажу пива (крім безалкогольного) алкогольних напоїв та тютюнових виробів в закладах торгівлі на території парків, скверів з 22:00 годин до 08:00 годин.

Згідно з приписами частини першої-другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті спірних податкових повідомлень-рішень №, № від 29.10.2020 року, податковим органом не було надано жодних доказів на підтвердження того, що місця фактичного провадження діяльності позивача (АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4) розташовані на території парків, скверів.

В той же час, як підтверджується наданими позивачем договорами оренди приміщень (т. 2 а.с.174-223), а також інформацією з використанням інтернет-карт, яка знаходиться у відкритому доступі, відповідні приміщення знаходяться на першому поверсі багатоповерхових будинків, однак жодним чином не на території парків/скверів, що також свідчить про безпідставність податкових повідомлень-рішень №, № від 29.10.2020 року.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № від 29.10.2020 року, яке винесене відповідачем за порушення позивачем ч. 20 ст.15 Закону №481/95-ВР, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами частини 14 статті 15 Закону №481/95-BP, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно зі статтею 1 Закону України №481/95-BP ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до п.п. 2.1, 3.7 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України від 24 жовтня 2014 року №213), Ліцензія видається на підставі заяви, поданої суб`єктом господарювання до головного управління за місцем провадження торгівельної діяльності безпосередньо уповноваженою особою заявника, надісланої поштою або переданої через центр обслуговування платників.

У додатку до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Таким чином, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видається за визначеною адресою місця торгівлі суб`єкта господарювання.

Частиною 1 ст. 17 Закону України №481/95-BP встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу 5 частини 2 статті 17 вищевказаного Закону України №481/95-BP до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно із частиною 4 статті 17 цього ж Закону рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Як вбачається з акту фактичної перевірки від 28.09.2020 року №312/23/23/07/ НОМЕР_1 (за місцем фактичного провадження діяльності - АДРЕСА_1), останнім встановлено факт продажу алкогольних напоїв, а саме пива «Львівське 1715» 1,5 л. через фіскальний РРО з фіскальним номером у магазині «Абсолют» за вищезазначеною адресою, без придбання відповідної ліцензії, згідно інформації наявної у ІС «Податковий блок», фіскальний чек від 26.04.2020 р. о 09:37:44 №563895.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні жодні докази наявності у позивача ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1.

Так, колегія суддів погоджується з тим, що матеріали справи не містять ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1, яка б надавала право позивачу на здійснення відповідної діяльності станом на 26.04.2020 року.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року позивачем було надано копії наявних в нього ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) за період 2020-2021 року (т. 2 а.с. 173-222), однак, серед них відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1, дійсна станом на 26.04.2020 року.

В той же час, апеляційний суд наголошує, що встановлений актом перевірки факт продажу алкогольних напоїв, а саме пива «Львівське 1715» 1,5 л. через фіскальний РРО з фіскальним номером у магазині «Абсолют» за вищезазначеною адресою, без придбання відповідної ліцензії, не підтверджується жодним доказом.

Так, матеріали справи не містять чеку від 26.04.2020 р. о 09:37:44 №563895, на який посилається податковий орган в акті перевірки як на підставу винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Отже, факт продажу алкогольних напоїв без придбання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) не підтверджується жодним доказом, а саме фіскальним чеком, який би міг підтвердити суду дійсну реалізацію товару за відсутності ліцензії.

Таким чином, оскільки податкове повідомлення-рішення № від 29.10.2020 року винесене без належних на те правових підстав (позаяк докази наявності таких підстав, а саме чек, який би підтвердив факт продажу алкогольних напоїв в період відсутності ліцензії, відсутні), колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування відповідного податкового повідомлення-рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з висновками суду першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.10.2020 року №, №, №, №.

В той же час, за встановлених вище обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 29.10.2020 року № , № та №, оскільки на підтвердження правомірності останніх податковим органом не надано належних доказів, відтак, останні є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.10.2020 року № , № та № .

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню у відповідній частині з прийняттям в цій частині постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС України у Черкаській області від 29.10.2020 року № , № та № та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Черкаській області від 29.10.2020 року № , № та № .

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Є.І. Мєзєнцев,

В.В. Файдюк