Справа № 560/8000/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8000/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

01 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 18.07.2016 по 31.12.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2017 у справі №686/21767/17 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 січня 2016 згідно із Законом України № 900 від 23 грудня 2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Нарахована на виконання зазначеного рішення суду пенсія за період з 18.07.2016 по 31.12.2017 в розмірі 33661,71 грн. виплачувалась періодично та частинами, та остаточно виплачена позивачу у червні 2021 року. Позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, на що отримав відмову. Позивач не погоджується з відмовою, вважаючи, що оскільки виплата пенсії була проведена з порушенням строків її виплати, відповідач був зобов`язаний нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 23 жовтня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зазначило, що затримка виплати перерахованої позивачу пенсії відсутня, оскільки заборгованість згідно з постановою суду у справі №686/21767/17 утворилась на підставі постанов Кабінету Міністрів України № 103 та №1088. Вважає, що погашення заборгованості відбувалось без порушення відповідних строків.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2017 у справі №686/21767/17, яка набрала законної сили, суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Також суд зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01 січня 2016 згідно із зазначеними нормативними актами.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведений перерахунок пенсії позивача. Протягом 2019 року позивачу проводилась виплата доплати за 2016-2017 роки окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії у розмірі 701,29 грн. Всього у 2019 році проведено виплату на загальну суму 8415,48 грн. З січня 2020 позивачу проводилась виплата доплати за 2016-2017 рік у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії у розмірі 1402,57 грн. Всього у 2020 році проведено виплату на загальну суму 16830,84 грн. У січні - травні 2021 року проведено погашення заборгованості на загальну суму 7012,85 грн. У червні 2021 року позивачу виплачено залишок заборгованості за 2016 - 2017 роки в розмірі 1402,54 грн.

Таким чином, заборгованість по виплаті перерахованої позивачу пенсії за період з 18.07.2016 по 31.12.2017 року остаточно була погашена у червні 2021 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку і відповідачем не заперечується.

Позивач у зв`язку з цим звернувся до Головного управління з заявою про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, на що отримав відмову.

Позивач вважаючи відмову протиправною звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив, з того, що оскільки виплата перерахованої пенсії за період з 18.07.2016 по 31.12.2017 в сумі 33661,71 грн. була остаточно здійснена лише у червні 2021 року (тобто пізніше на 2 роки), пенсійним органом порушені встановлені законом строки виплати пенсії. У позивача виникло право на отримання компенсації втрати частини доходів, тому відмова Головного управління у нарахуванні та виплаті йому цієї компенсації є протиправною.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, з урахуванням доводів наведених у апеляційних скаргах зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою КМУ від 21.02.2001 №159. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Відповідно до статей 1,2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Системний аналіз зазначених положень дозволяє дійти висновку, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. Згадані вище статті цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців. Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 46 Закону №1058-IV, статтею 2 Закону №2050-ІІІ та вищевказаним Порядком, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення. Відповідно до ст. 6 Закону 2050-ІІІ компенсацію виплачують, в тому числі, за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Отже, правове значення має те, чи був дохід виплачений з порушенням строків, коли саме він був виплачений, незалежно від того, чи був він попередньо окремо нарахований. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Зазначений підхід до розуміння вказаних норм права висловив раніше Верховний Суд України у постановах від 19 грудня 2011 (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 (справа №21-2003а16). Такий самий підхід підтриманий Верховним Судом у постанові від 3 липня 2018 (справа №521/940/17)

Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Колегія суддів зауважує, що оскільки виплата перерахованої пенсії за період з 18.07.2016 по 31.12.2017 в сумі 33661,71 грн. була остаточно здійснена лише у червні 2021 року (тобто пізніше на 2 роки), пенсійним органом порушені встановлені законом строки виплати пенсії. У позивача виникло право на отримання компенсації втрати частини доходів, тому відмова Головного управління у нарахуванні та виплаті йому цієї компенсації є протиправною.

Щодо посилань апелянта на те, що виплата коштів проводилась частинами відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 103 та №1088, то колегія суддів вважає їх безпідставними, адже це не впливає на право пенсіонера отримати компенсацію втрати частини доходів.

Апеляційний суд зауважує, що невиконання державою взятих на себе згідно з законом зобов`язань щодо пенсійного забезпечення громадян прямо порушує вимоги ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права мирно володіти своїм майном.

Таким чином, беручи до уваги, що відповідачем не доведено правомірності відмови, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

З огляду на зазначене колегія судді приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення відповідає.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.