Справа № 560/4775/21
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4775/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

01 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку та виплаті щорічної разової допомоги до 5 травня у 2016-2020 роках, викладеної в листі від 29.01.2021 №02-07/176; зобов`язаня відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної разової допомоги до 5 травня у 2020 році в розмірі 5 мінімальних розмірів пенсій з урахуванням фактично сплачених сум.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що після того, як він випадково дізнався зі ЗМІ про рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 справа № 1-247/2018(3393/18) та рішення Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 та подав заяву про нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня. При цьому, отримавши лист управління соціального захисту населення від 29.01.2021 №02-07/6, позивач остаточно дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 312 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1-3 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року прийнята на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, оцінюючи правомірність ухвали про повернення позовної заяви, суд апеляційної інстанції також надає оцінку підставам для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем у заяві від 29.04.2021 та встановлено позивачу 5-денний строк з дня вручення копії ухвали для усунення виявлених недоліків, а саме: надання до суду письмової заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Згідно з матеріалами справи копія ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана останнім 20.05.2021 (а.с.24).

Отже, останнім днем для виконання вимог ухвали про залишення позову без руху є 25.05.2021.

Водночас, у встановлений судом строк ОСОБА_1 не подав нове клопотання про поновлення строку звернення до суду та не надав доказів поважності причин його пропуску.

З урахуванням вищенаведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині поважності причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч.ч.2-3 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 21.02.2020 №340/1019/19 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

У постанові від 22 липня 2021 року у справі № 420/718/21 Верховний Суд зазначив про те, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якого в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.

Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

В той же час, відповідно до статті 17-1 Закону № 3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тобто, Законом № 3551-XII встановлено строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 року у справі №607/7919/17 зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Як наслідок суд Касаційної інстанції дійшов висновку, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з прохальною частиною позовної заяви, позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2020 року у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Отже, враховуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 06.02.2018 року у справі №607/7919/17, суд першої інстанції обґрунтовано вказав позивачу про те, що перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з позовом у даній справі слід обраховувати з 30 вересня 2020 року.

В той же час, до суду позивач звернувся 27.05.2021 року, тобто з пропуском строку визначеного ч.2 ст.122 КАС України.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що після того, як він дізнався зі ЗМІ про рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 справа № 1-247/2018(3393/18) та рішення Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 та подав заяву про нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня. Отримавши лист управління соціального захисту населення від 29.01.2021 №02-07/6, позивач остаточно дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст.152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно з ч.1 ст.94 Закону України "Про Конституційний Суд України" в редакції, чинній на момент прийняття рішення від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, оприлюднення всіх актів Суду за результатами конституційного провадження здійснюється на офіційному веб-сайті Суду або в окремих випадках за ухвалою Суду - в Залі засідань Суду, але не пізніше наступного робочого дня після їх ухвалення. Опублікування акта Суду разом з окремою думкою Судді здійснюється у "Віснику Конституційного Суду України" та інших офіційних друкованих виданнях України.

З урахуванням вищенаведеного рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 доступне для ознайомлення з дня його офіційного оприлюднення - 27.02.2020.

При цьому з урахуванням положень ч.3 ст.291 КАС України правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи, є обов`язковими на етапі надання судом правової оцінки спірним правовідносинам у типовій справі.

Отже, доводи апелянта про ухвалення рішення у зразковій справі та дату отримання листа-відповіді від управління соціального захисту населення не спростовують необхідності врахування правових висновків Верховного Суду про те, що про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів позивач повинен був дізнатися 30 вересня 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та повернув позов особі, яка його подала, з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.