Справа № 640/27295/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаль М.І.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на судове рішення, прийняте у формі протокольної ухвали, Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року, суддя Добрівська Н.А., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної сервісної служби містобудування України, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа: Міністерство розвитку громад та територій України про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, Державної сервісної служби містобудування України, третя особа: Міністерство розвитку громад та територій України про визнання протиправним та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні 14 листопада 2021 року протокольною ухвалою Окружний адміністративний суд міста Києва здійснив заміну відповідача Державну сервісну службу містобудування України на правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Кабінет Міністрів України подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2021 про заміну відповідача Державної сервісної служби містобудування України на правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України та Державної сервісної служби містобудування України в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної сервісної служби містобудування України» від 22.10.2020 №1296-р; поновити ОСОБА_1 на посаду Голови Державної сервісної служби містобудування; стягнути з КМ України заробітну плату за період роботи з 12.06.2020 по 21.10.2020 у розмірі 170 890,46 грн; стянути з Державної сервісної служби містобудування України середній заробіток за час вимушеного прогулу.

10 червня 2020 року між позивачем та КМ України в особі Міністра розвитку громад та територій України було укладено Контракт про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби Ковід-19.

Відповідно до розпорядження КМ України від 10 червня 2020 №661-р ОСОБА_1 призначено на посаду Голови Державної сервісної служби містобудування України.

Розпорядженням КМ України від 22 жовтня 2020 №1295-р ОСОБА_1 звільнено з посади Голови Державної Сервісної служби містобудування України шляхом припинення контракту.

Позивач оспорює законність зазначеного розпорядження та законність його звільнення з посади та як наслідок просить поновити його на роботі, стягнути заробітну плату та середній заробіток за час вимушеного прогулу.

15 вересня 2021 року позивач подав до Окружного адміністративного суду м. Києва заяву про заміну відповідача Держаної сервісної служби містобудування України на його правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України, оскільки 28 серпня 2021 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Держвної сервісної служби містобудування України.

За приписами статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на зміст наведеної норми процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права.

Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17), від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис щодо Державної сервісної служби містобудування України: рішення щодо припинення. Дата запису 25.08.2021.

Колегія суддів зазначає, що позивач оскаржує розпорядження КМ України про його звільнення з посади Голови Державної сервісної служби містобудування України та просить поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та заробітну плату.

Як убачається із контракту від 10.06.2020, укладеного між позивачем та КМ України, на відносини сторін за цим контрактом поширюється дія Закону України «Про державну службу», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини щодо проходження державної служби з урахуванням особливостей, передбачених абзацом 4 п.8 роздіду ІІ «Прикінцеві положення «Закону України від 13 квітня 2020 №553-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний Бюджет України на 2020». Цей Контракт є особливою формою трудового договору.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, оскільки спір стосується питання поновлення позивача на посаді з якої він, як вважає позивач, був незаконно звільнений, у разі встановлення незаконності звільнення, останній може бути поновлений лише на тій посаді, яку займав до звільнення і до того ж органу, де він працював.

Таким чином у даних правовідносинах стаття 52 КАС України щодо процесуального правонаступництва не може були застосована, оскільки порядок поновлення порушеного права, зокрема поновлення на роботі, вирішується у спосіб, визначений чинним законодавстом.

Окрім того, суть даного спору не стосується публічно-владних функцій, що передані Державній інспекції архітектури та містобудування України.

Зазначений державний орган є новоствореним

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо заміни у даній справі відповідача Державної сервісної служби містобудування України на правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Щодо наявності правових підстав у скаржника на оскарження протокольної ухвали, колегія суддів зазначає таке.

Стаття 294 КАС України визначає перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до п.20 ч.1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі ( процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

При цьому як зазначена норма Закону, так і Кодекс адміністративного судочинства не містять обмежень щодо оскарження в апеляційному порядку ухвали суду, яка прийнята у протокольній формі.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, постановлюючи оскаржувану ухвалу (протокольна форма ухвали) про заміну відповідача у цій справі його правонаступником, допустив порушення норм права, а тому апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України слід задовольнити, протокольну ухвалу від 04.11.2021 скасувати та відмовити позивачу у задоволенні клопотання про заміну відповідача у справі на його правонаступника.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України задовольнити .

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року, викладену в протокольній формі, скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про заміну відповідача в порядку правонаступництва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Повний текст виготовлено: 08 лютого 2022 року.