Справа № 240/6357/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/6357/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

09 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, який не забезпечив своєчасність складення касаційної скарги - надання безоплатної вторинної правової допомоги; визнання факту відсутності касаційної скарги, яка була би складена адвокатом Остапенко В.В.; визнання наявності у відповідача повноважень замінити адвоката; зобов`язання відповідача замінити адвоката, який має невідкладно скласти касаційну скаргу та заявити клопотання про поновлення процесуального строку.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що відповідач не вжив заходів щодо складання касаційної скарги як просив позивач у своїй скарзі. Крім того, апелянт стверджує, що адвокат Остапенко В.В. неналежно виконала свої зобов`язань за умовами договору, оскільки не склала ОСОБА_1 касаційну скаргу, тому наявні підстави для заміни адвоката згідно зі ст.24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначив ОСОБА_1 адвоката для надання безоплатної правової допомоги у справі № 2-44/2000, яка перебувала у провадженні Андрушівського районного суду Житомирської області.

31.05.2018 позивач звернувся до відповідача зі скаргою, у якій просив повідомити підставу відмови у наданні правової допомоги і вжити заходи щодо своєчасного складання касаційної скарги.

Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги листом №04-09/344 від 10.06.2018 надав відповідь на скаргу, в якій зазначено, що адвокати є окремими суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги, у своїй діяльності не підпорядковуються Центру, а співпрацюють з ним на договірних засадах, а тому Центру забороняється здійснювати будь-який вплив на здійснення адвокатської діяльності.

Вважаючи протиправною бездіяльність Центру стосовно розгляду його скарги, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі №288/814/18 визнано протиправною бездіяльність Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 31.05.2018 та зобов`язано Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 31.05.2018 та прийняти рішення щодо заміни адвоката за наслідками її розгляду.

На виконання рішення суду відповідачем повторно розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 31.05.2018 та листом №04-23/143 від 26.03.2020 повідомлено позивача про те, що за результатами розгляду скарги не вдалося встановити порушень адвокатом ОСОБА_2 щодо надання йому безоплатної правової допомоги, у зв`язку з чим відсутні підстави для звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою на дії чи бездіяльність адвоката ОСОБА_2 . При цьому позивачу роз`яснено можливість особисто звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Крім того, ОСОБА_1 повідомлено про те, що будь-які рішення стосовно припинення надання йому безоплатної вторинної правової допомоги відповідачем не приймалося, однак позивач не звертався до відповідача щодо написання процесуальних документів у справі №2-44/2000 та не надав доказів відмови у наданні безоплатної вторинної правової допомоги (а.с.39).

Не погодившись з відповіддю за результатами розгляду скарги від 31.05.2018, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні обґрунтовані та законодавчо підтверджені підстави для заміни адвоката.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Зазначена норма кореспондується із ст. 34 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч.4 ст.3 Закону № 393/96-ВР скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст.19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Таким чином, відповідь за наслідками розгляду скарги повинна бути повною, вичерпною, мотивованою і ґрунтуватися на положеннях законодавства.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 № 3460-VI (далі Закон № 3460-VI в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг:

1) захист;

2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

3) складення документів процесуального характеру.

Таким чином, складення процесуальних документів, в тому числі касаційної скарги, входить до складу правових послуг, які надаються в межах безоплатної сторинної правової допомоги.

Згідно зі ст. 15 Закону № 3460-VI суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є:

1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону № 3460-VI центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема:

- приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги;

- забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу;

- укладає контракти з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на постійній основі;

- укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на тимчасовій основі (на підставі окремих договорів про надання послуг);

- приймає рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону.

Отже, до компетенції відповідача належить прийняття рішення про заміну адвоката.

Підстави для заміни адвоката визначені ч.1 ст.24 Закону № 3460-VI:

1) хвороба адвоката;

2) неналежне виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору;

3) недотримання ним порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги;

4) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що адвокат Остапенко В.В. неналежно виконувала свої зобов`язання за умовами договору, тому на підставі ч.1 ст.24 Закону № 3460-VI відповідач зобов`язаний прийняти рішення про заміну адвоката.

Оцінюючи доводи позивача в цій частині, колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування оригіналів письмових доказів та витребувано у Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги наступні документи: наказ про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги; доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 ; контракт, укладений між Бердичівським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги та адвокатом Остапенко В.В.; скарги ОСОБА_1 від 31.05.2018 в оригіналі.

На виконання ухвали суду відповідач надіслав суду наступні документи:

- оригінал контракту, укладеного між Бердичівським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги та адвокатом Остапенко В.В. від 01.01.2015;

- оригінал наказу про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги;

- копію доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 ;

- копію скарги ОСОБА_1 від 31.05.2018.

При цьому відповідач зазначив про те, що оригінал скарги ОСОБА_1 від 31.05.2018 до нього не надходив, а оригінал доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 направлено адвокату, тому вказані документи надано в копіях.

Згідно з п.4.1, 4.2 контракту з адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, №59 від 01.01.2015 адвокат зобов`язується, зокрема:

1) надавати безоплатну вторинну правову допомогу якісно, в повному обсязі та визначені строки;

2) дотримуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, Законів України «Про безоплатну правову допомогу», «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інших актів законодавства, здійснювати обов`язки відповідно до Правил адвокатської етики, регламенту Центру та Стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги особам з моменту їх затримання.

Відповідно до скарги від 31.05.2018 позивач зазначив про те, що ОСОБА_2 в телефонному режимі повідомила його про відмову складати касаційну скаргу, у зв`язку з чим просив повідомити підставу відмови у наданні правової допомоги і вжити заходи щодо своєчасного складання касаційної скарги.

Таким чином, у разі підтвердження обставин щодо безпідставної відмови адвокатом надати правову допомогу у вигляді складання касаційної скарги, відповідач зобов`язаний прийняти рішення про заміну адвоката відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону № 3460-VI.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі №288/814/18 повторно розглянуто скаргу ОСОБА_1 .

Згідно з листом №04-23/143 від 26.03.2020 повідомлено ОСОБА_1 про те, що в телефонній розмові з адвокатом Остапенко В.В. встановлено, що від надання правової допомоги позивачу вона не відмовлялася, проте після винесення постанови Апеляційним судом Житомирської області від 08.05.2018 позивач до неї особисто не звертався та не зустрічався з адвокатом для того, щоб висловити свою позицію щодо оскарження вказаної постанови в касаційній інстанції, а з власної ініціативи і без погодження з ОСОБА_1 адвокат не мала права складати касаційну скаргу. У зв`язку з цим відповідач зазначив про те, що йому не вдалося встановити порушень адвокатом ОСОБА_2 щодо надання йому безоплатної правової допомоги, у зв`язку з чим відсутні підстави для звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою на дії чи бездіяльність адвоката ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач стверджує, що адвокат Остапенко В.В. в телефонному режимі відмовила йому у складанні касаційної скарги.

Натомість у телефонній розмові з відповідачем адвокат Остапенко В.В. повідомила про те, що ОСОБА_1 до неї не звертався та не повідомляв про намір оскаржити постанову Апеляційного суду Житомирської області від 08.05.2018 в касаційному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що до скарги від 31.05.2018 позивач не долучав доказів звернення до адвоката Остапенко В.В. щодо складання касаційної скарги.

Крім того, обставини щодо звернення позивача до ОСОБА_2 щодо складання касаційної скарги та відмови адвоката її складати не були встановлені під час розгляду скарги ОСОБА_1 .

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання адвокатом Остапенко В.В. контракту №59 від 01.01.2015 при наданні безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 .

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у відповідача були відсутні обґрунтовані та законодавчо підтверджені підстави для заміни адвоката.

Судом встановлено, що в листі №04-23/143 від 26.03.2020 позивачу роз`яснено можливість особисто звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та рекомендовано звернутись до Бердичівського МЦ або відділу «Попільнянське бюро правової допомоги» Бердичівського МЦ для надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 24.01.2020 у справі №816/1462/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про те, що відповідач (центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги) не має повноважень втручатися у діяльність адвоката (суб`єкта надання безоплатної вторинної правової допомоги), визначати порядок їх дій при виконанні ними доручення. Крім того, з урахуванням вимог статті 30-32 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» питання надання неякісної правової допомоги, яке порушує позивач, не входить у предмет судового захисту, а може мати наслідком притягнення до передбаченої законодавством юридичної відповідальності.

Отже, оскарження дій адвоката, включеного до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, може бути реалізоване шляхом звернення особи до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

З урахуванням вищенаведеного Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги належним чином розглянув скаргу ОСОБА_1 від 31.05.2018 та надав обґрунтовану відповідь, оформлену листом №04-23/143 від 26.03.2020.

Крім того, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, в тому числі оригінали документів, наданих на виконання ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача щодо внесення змін до мотивувальної та резолютивної частин рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року не підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 лютого 2022 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Мацький Є.М.