Справа № 520/24272/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

07 лютого 2022 року Справа №520/24272/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши адміністративний позов та додані до нього документи ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, код ЄДРПОУ 14099344 ) в якому просить суд:

- встановити відсутність компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків майдан Свободи, 5 Держпром, З під`їзд 2 поверх ) щодо обрахування та встановлення (з`ясування) стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ), який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- визнати дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків майдан Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2 поверх ) щодо обрахування та встановлення (з`ясування) стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ), який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 15 років 03 місяці 15 днів та відповідному цьому стажу перерахунку і виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді з 19 лютого 2020 р.- протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків майдан Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2 поверх ) утриматися від вчинення дій щодо невиконання рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 р. № 2408/0/15-18 «Про звільнення судці Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 у відставку», яким був визначений стаж роботи на посаді судді ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ), що дає право на відставку і одночасно на призначення та отримання щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці - 25 років 08 місяців 03 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків майдан Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2 поверх ) утриматися від вчинення дій щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 р. по адміністративній справі № 520/8465/19, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місце знаходження пл. Свободи, 5, Держпром, З під., 2 пов, м. Харків, 61000, ) було зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) стаж роботи на посаді судді, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці - 25 років 08 місяців 03 дні і здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 р., з урахуванням фактично виплачених сум, - виходячи із цього стажу роботи на посаді судді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків майдан Свободи, 5 Держпром, З під`їзд 2 поверх ) вчинити дії щодо відновлення права судді у відставці - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) на обрахування та встановлення (з`ясування) стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ), який дає право на відставку і одночасно на призначення та отримання щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці - 25 років 08 місяців 03 дні, саме рішенням уповноваженого державного органу - Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 р. №2408/0/15-18;

- відповідно до частини третьої статті 129-1 Конституції України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання в місячний строк з дня отримання постанови подати звіт про виконання рішення.

В обґрунтування позову зазначив, що посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не виконують рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2408/0/15-18 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року по адміністративній справі №520/8465/19, якими встановлено стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і одночасно на призначення та отримання щорічного довічного грошового утримання судді судді у відставці - 25 років 08 місяців 03 дні.

Позивач також зазначає, що посадові особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не маючи відповідної компетенції (повноваження), обрахували та встановили (з`ясували) його стаж роботи на посаді судді, при цьому, не прийнявши до уваги крім стажу трудової діяльності на посаді судді календарний період проходження позивачем строкової військової служби та половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, а також стаж роботи на посадах прокурорів та слідчих, що вбачається з відповіді заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.09.2021 №11376-19131/К-03/8-2000/21, в якій зазначено, що період роботи на посаді судді складає 15 років 03 місяці 15 днів, у зв`язку із чим, як зазначає позивач, відповідач протиправно нараховує і виплачує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

З автоматизованої програми «Спеціалізоване діловодство суду» встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі №520/8465/19 позов - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова від 01.02.2019 року про відмову ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у перегляді відсотків розрахунку грошового утримання згідно заяви від 23.01.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місце знаходження пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, м.Харків, 61000, ) зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці у розмірі 90 % - стаж 25 років 08 місяців 03 дні та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 90 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та стажу 25 років 08 місяців 03 дні відповідно до довідки, починаючи з 01 серпня 2018 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Також з автоматизованої програми «Спеціалізоване діловодство суду» встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 у справі №520/14277/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення відділу з питань перерахунків № 3 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03 березня 2020 року про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці від 28 лютого 2020 року № 04-52/257, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці від 28 лютого 2020 року № 04-52/257, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа ГУ ПФ України в Харківській області (а.с. 10), відповідно до ст. 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VII "Про судоустрій і статус суддів"щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років щомісячне довічне грошове утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Відповідно до документів, наданих позивачем для призначення пенсії, період роботи саме на посаді судді складає 15 років 03 місяці 15 днів (з 17.04.2003 по 31.07.2018)

Також зазначено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду у справах №520/8465/19, №520/14277/2020 виконуються в межах покладених обов`язів.

Позивач вважаючи, що відповідач вчинив протиправні дії при відсутності відповідної компетенції, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Враховуючи позовні вимоги та їх обґрунтування позивачем, суд зазначає, що у даній справі, предметом спору є правомірність дій відповідача під час виконання рішення суду від 10.10.2019 у справі №520/8465/19, на чому наголошує сам позивач у справі, отже спірні правовідносини виникли у зв`язку із неналежним виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили.

Фактично при розгляді даного позову суд має здійснити котроль виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі №520/8465/19 та правомірність вчинення дій відповідача щодо його виконання.

Суд зазначає, що приписами статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, У рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Харківського окружного адміністративного суду у сравах №520/8465/19, №520/14277/2020 є обов`язковим до виконання на всій території України.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (частина перша статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на наведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

З адміністративного позову вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними вимогами, слугував факт невірного встановлення стажу роботи позивача на посаді та відповідно розміру довічного грошового утримання судді, що визначається у відсотках суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за рішенням суду.

Тобто, заявлені позовні вимоги фактично стосуються саме порядку виконання судового рішень від 10.10.2019 у справі №520/8465/19.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому позовному провадженні не розглядаються.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку наявне рішення суду, що набрало законної сили, якими вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, отже, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, через що наявні правові підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постановах від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, а також від 03.04.2019 у справі №820/4261/18.

Відповідно до частини другої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Разом з тим, суд звертає у вагу на те, що позивач не позбавлений права звернутися до суду у порядку судового контролю за виконанням рішення у спосіб визначений розділом V Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись положеннями статей 5, 47, 126, 142, 183, 189, 194, 205, 229, 238, 239, 248, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №520/24272/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строк, визначені частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Тітов