Справа № 520/25684/21
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

04 лютого 2022 р. № 520/25684/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на підставі довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області «сектор із соціально-гуманітарних питань» № 100/29950 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 у розмірі грошового забезпечення згідно довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області «сектор із соціально-гуманітарних питань» № 100/29950 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 у відповідності до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №33/41-3551 від 03 вересня 2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 у відповідності до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» реєстровий №33/41-3551 від 03 вересня 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

31.01.2022 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як встановлено із матеріалів справи, до позовної заяви представником позивача було подано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, в якому зазначено, що загальна сума витрат становить 19800,00 грн, при цьому вказана заява не містить жодних застережень про неможливість подання доказів або подання документів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судове рішення у справі прийнято судом у спрощеному провадженні без виклику сторін 11.01.2022 та повний текст рішення виготовлено цієї ж дати.

В поданій заяві від 31.01.2022 позивачем було зазначено, що він дізнався про наявність судового рішення від 11.01.2022 з Єдиного державного реєстру судових рішень 24.01.2022.

Так, в матеріалах справи міститься довідка про доставку судового рішення від 11.01.2022 до електронного кабінету представника позивача через систему "Електронний суд" 11.01.2022 о 20:00.

Отже, вищевказане твердження представника позивача про те, що він дізнався про судове рішення лише 24.01.2022 суд вважає необґрунтованим.

Водночас представник позивача, всупереч ч. 3 ст. 143 КАС України, з заявою, в якій повідомив би про намір подати докази про судові витрати на професійну правничу допомогу, не звернувся та не зазначив про наявність поважних причин, які не дали йому можливості підтвердити понесені витрати. Поважні причини, які зумовили неможливість звернення позивача із заявою про стягнення судових витрат не були вказані і в заяві про ухвалення додаткового судового рішення.

Однак, як встановлено з матеріалів справи, договір про надання правової допомоги було укладено 18.10.2021, а позовну заяву позивачем подано до суду 03.12.2021.

З наданих до суду доказів витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, вбачається, що такі витрати складаються із опрацювання законодавчої бази, ознайомлення з документами, підготовка та направлення адвокатських запитів та складання тексту позовної заяви та подання її до суду.

Отже, судом встановлено, що усі витрати стосуються дій, вчинених адвокатом до подачі позовної заяви до суду, що підтверджується актом прийому передачі виконаних робіт та наданих послуг до договору про надання правової допомоги №18/10/А/2021 від 18.10.2021, наданим до суду. Окрім того, всі документи, окрім акту прийому передачі виконаних робіт та наданих послуг, подані адвокатом на підтвердження витрат на правничу допомогу, складені ним до подання позовної заяви, не пізніше 07.12.2021.

Ухвалу суду від 07.12.2021 про відкриття провадження у справі, в якій зазначено, що відповідно до положень статей 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, тобто у строк не більше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі, представником позивача отримано 07.12.2021 о 17:50 до електронного кабінету системи "Електронний суд".

Відтак, за період часу з 07.12.2021 до закінчення розгляду справи судом та винесення рішення 11.01.2022 у позивача було більше, ніж достатньо часу, щоб визначитися як із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, складеною у письмовій формі, так і зі своєчасністю її подання.

З урахуванням положень ч. 7 ст. 139 КАС України, п`ятий день після ухвалення рішення суду є 16.01.2022 (з урахуванням вихідного дня 17.01.2022).

Доводи представника позивача стосовно поважності причин пропуску строку подання доказів через те, що він дізнався про результат розгляду справи з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 24.01.2022 не спростовують висновку, що такі витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, могли бути визначені та підтверджені документами до розгляду справи №520/25684/21 по суті.

Позивачем заява з доказами подана 26.01.2022 (згідно відтиску поштової служби на конверті, в якому надійшла заява), тобто за межами зазначеного строку, встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про залишення такої заяви без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.08.2020 по справі №340/2449/19, в якій Верховний Суд зазначив, що за умови відсутності будь-яких належних і беззаперечних доказів на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України строку подання доказів понесених стороною судових витрат та неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, вказана заява підлягає залишенню без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, представником позивача пропущено строк подання заяви з відповідними доказами на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а тому заява представника позивача підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 248, 252, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Волошин