Справа № 698/775/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 698/775/21 Головуючий у 1 інстанції: Баранов О.І.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Костюк Л.О.

За участю секретаря Борисовської Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, в адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ. № 832212, винесену заступником начальника СПД № 1, с-т поліції Бабій Костянтином Костянтиновичем про накладення на ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

- закрити відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 грн. на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 454,00 грн.

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову 29.09.2021 року серії БАБ № 832212, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. та ухвалити нове рішення, яким змінити рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07.12.2021 року в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

03 лютого 2022 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Замковенко Владислава Михайловича надійшла заява, в якій просить постановити ухвалу про участь представника позивача у судовому засіданні, призначеному на 09.02.2022 р. о 10 год. 40 хв. та в усіх наступних засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою систем відеоконференцзв`язку «ЕаsуСоn».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року заяву представника ОСОБА_1 - Замковенко Владислава Михайловича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

07 лютого 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 29.09.2021 року о 14-50 год. в смт. Катеринопіль по вул. Сергія Єфремова, керуючи автомобілем Scania G440 з причепом Wielton д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд під заборонений знак вісім тон та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив пункт 3.3 ПДР, за що службовою особою - заступником начальника СПД №1 сержантом поліції Бабійом К.К. водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 340,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції виключно в частині відмови в стягненні на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Положення ч.ч. 1-2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

У відповідності до частини 1 статті. 26 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

В силу вимог ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_1 - Замковенко В.М. подано до суду першої інстанції заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив, в разі задоволення позовних вимог, стягнути із Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області в особі Головного управління Національної поліції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано:

- Договір про надання правничої (правової) допомоги №5 від 29 вересня 2021 року;

- Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 21 жовтня 2021 року;

- Акт від 04 жовтня 2021 року приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 5 від 29.09.2021 року.

Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б належним чином підтверджували, саме факт понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень, які свідчили про оплату ОСОБА_1 гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, оскільки, враховуючи приписи частини сьомої статті 139 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 03 грудня 2021 року у справі № 817/861/18, від 18 листопада 2021 року у справі № 640/24741/19, від 22 жовтня 2021 року у справі №160/7922/20.

Матеріали справи свідчать, що між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Замковенко В.М. укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги №5 від 29 вересня 2021 року, відповідно до якого Клієнт доручає, а Виконавець, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правничу (правову) допомогу, визначеному в цьому Договорі (а.с. 33-36).

Пунктом 2.1 вищевказаного Договору визначено, що надання правової допомоги за ним договором Сторони встановили погодинну оплату з розрахунку 1 000,00 UAH/год.

Відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 21 жовтня 2021 року та Акту від 04 жовтня 2021 року приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 5 від 29.09.2021 року, адвокатом було надано наступні послуги:

1. Попереднє вивчення матеріалів, формування правової позиції, консультування - кількість витраченого часу 2 год. вартістю 2 000,00 грн.;

2. Опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні правовідносини, вивчення судової практики - кількість витраченого часу 2 год. вартістю 2 000,00 грн.;

3. Підготовка та подання позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, виготовлення їх копій для учасників спору - кількість витраченого часу 6 год. вартістю 6 000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18 вказав наступне: «…Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене, доцільність понесених позивачем витрат належить аналізувати через призму не тільки долучених доказів понесених витрат на правову допомогу, але і з урахуванням складності справи та складності наданих послуг.

Колегія суддів вважає, що підготовка та подання позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення охоплює такі послуги як попереднє вивчення матеріалів, формування правової позиції, консультування, а також, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні правовідносини, вивчення судової практики.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеного у постанові від 29 липня 2021 року у справі №160/5098/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Колегія суддів наголошує на тому, що предметом спору є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що визначений розмір правової допомоги у сумі 10 000,00 грн є непропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову - 340,00 грн., а тому, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Колегія суддів наголошує на тому, що предмет даного спору відноситься до справ незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що справедливою та співмірною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу є 5 000,00 грн.

Такий висновок, на переконання колегії суддів, повністю відповідає згаданим вище принципам обґрунтованості, співмірності та пропорційності, які повинні бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив в повному обсязі у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, а тому, рішення суду підлягає скасуванню в частині з прийняттям в цій частині нового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційних скаргах частково знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині, з прийняттям в цій частині нового рішення, в іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Крім того, колегія судів зазначає, що вимоги про розподіл судових витрат не відносяться до позовних та не впливають на розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви. Враховуючи, що розмір судового збору за подання скарги на рішення суду залежить від суми судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (крім оскарження ухвали суду з процесуальних питань), то і підстави вимагати сплати судового збору за подання апеляційної або касаційної скарги на додаткове рішення (додаткову постанову) суду щодо розподілу судових витрат відсутні.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 320/5719/19.

З огляду на зазначене, при зверненні до суду з апеляційною скаргою на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року в частині відмови у стягненні на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу судовий збір сплаті не підлягав, а тому судові витрати зі сплати судового збору не підлягають новому розподілу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 286, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року в частині відмови у стягненні з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В решті рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Костюк Л.О.