Справа № 580/403/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2022 року справа № 580/403/22
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку загального позовного письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

19.01.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (18001, Черкаська обл., м.Черкаси, просп.Хіміків, буд.50; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця вказаного Відділу від 09.12.2021 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/1315/21 від 16.06.2021;

зобов`язання вчинити усі передбачені законом дії з виконання виконавчого провадження до його повного виконання.

Додатково просив поновити термін оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №65857466, винесеної 09.12.2021 головним державним виконавцем Горбатюк Віталіною Петрівною.

Позов обґрунтований тим, що оскаржуване рішення відповідача є передчасним та на думку позивача не відповідає вимогам чинного законодавства. Стверджує, що державний виконавець не вчинив всі дії, направлені на примусове виконання судового рішення. За наслідками винесення оскаржуваної постанови рішення суду залишилось не виконаним. Вказав, що копію спірного рішення отримав 10.01.2022.

Ухвалою від 24.01.2022 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження, призначив підготовче засідання на 28 січня 2022 року о 12 год. 00 хв. Встановив відповідачу строк до 16год. 00хв. 27 січня 2022 року для надання: суду - відзиву на позовну заяву та всіх письмових і електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову (за наявності); позивачу - копії відзиву та доданих до нього документів.

Позивач подав суду додаткові письмове пояснення (вх.№ 4455/22), в якому зазначив, що належним доказом вжиття усіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне його виконання. Вчинені відповідачем у оскаржуваній постанові заходи на виконання рішення суду не є достатніми для повного його виконання.

Ухвалою від 28.01.2022 суд оголосив перерву в адміністративній справі та призначив підготовче засідання на 01 лютого 2022 року о 14:00 год.

01.02.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. Стверджує, що рішеннясуду неможливо виконати без участі боржника. Під час виконання рішення суду державний виконавець вжив всі дії, які передбачені ст.ст.63, 75 Закону України "Про виконавчо провадження", а саме застосував до боржника штрафні санкції та надіслав повідомлення до правоохоронних органів про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Позивач правом подати до суду відповідь на відзив не скористався.

Ухвалою від 01.02.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача щодо поновлення терміну оскарження спірної постанови, оскільки такий строк не пропущений, задовольнив з урахуванням думки представника відповідачів його клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті у письмовому провадженні.

Оцінивши заявлені доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 05.11.2014 №238 підтверджується безпосередня участь позивача в період з 30.05.2014 до 08.07.2014 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.

Відповідно до довідки Обласної МСЕК №2 серії 12 ААБ №457369 позивач є інвалідом ІІ групи, травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Посвідченням від 29.03.2019 серії НОМЕР_3 підтверджується, що позивач є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Суд встановив, що у провадженні відповідача перебувало виконавче провадження №65857466 щодо примусового виконання виконавчого листа від 16.06.2021 №580/1315/21, виданого Черкаським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Виконавчого комітету Черкаської міської ради (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Байди Вишневецького, будинок 36; ) надати ОСОБА_1 на його запит від 14.12.2020 достовірну та повну інформацію про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності у місті Черкаси з цільовим призначенням під будівництво гаража відповідно до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам згідно з вимогами ст.121 Земельного кодексу України.

Виконавче провадження відкрите згідно з постановою головного державного виконавця Горбатюк.В.П. від 18.06.2021 після набрання 29.05.2021 законної сили рішенням Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/1315/21. Того ж дня відповідач виніс постанови про стягнення витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

10.07.2021 позивач звернувся заявою до Міського голови м.Черкаси Бондаренка А.В., в якій просив зобов`язати Виконавчий комітет Черкаської міської ради виконати вказане вище судове рішення та вимоги державного виконавця.

16.07.2021 головний державний виконавець Горбатюк.В.П. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, яку позивач оскаржив до Черкаського окружного адміністративного суду.

Рішенням вказаного суду від 19.08.2021 у справі №580/5636/21 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 апеляційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 скасовано та ухвалено нову постанову, якою визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 16.07.2021 про закінчення виконавчого провадження №65857466 щодо виконання вказаного вище виконавчого листа.

23.09.2021 головний державний виконавець Горбатюк.В.П. винесла постанову про відновлення виконавчого провадження №65857466. Того ж дня винесла постанову про накладення штрафу на боржника на користь держави у розмірі 5100,00грн за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця.

18.10.2021 державний виконавець Горбатюк В.П. винесла постанову про накладення штрафу на боржника на користь держави у розмірі 10200,00грн за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця.

Відповідач направив боржнику вимогу, в якій просив надати зазначену у виконавчому листі достовірну та повну інформацію.

18.10.2021 відповідач направив на адресу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області за вих.№12464/4.3-33 повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Виконавчого комітету Черкаської міської ради.

Листом від 03.11.2021 №22046-01-21 на №22048-01-21 боржник повідомив, що станом на 01.10.2021 відсутній перелік земельних ділянок, які можуть бути використані для забудови під індивідуальне гаражне будівництво. Вказана інформація не відображена чи задокументована на будь-яких носіях та не утворена в процесі виконання відповідних повноважень суб`єктами владних повноважень, тобто Виконавчий комітет Черкаської міської ради не володіє запитуваною інформацією. Тому відсутня можливість її надати.

Відповідно до довідки Начальника Черкаського РУ поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції Володимира МАТЮШЕНКА про результати розгляду звернення головного державного виконавця Горбатюк В.П. (від 29.10.2021 ЄО №59161) під час перевірки встановлено, що вказаний вище боржник умисно не виконує та практично перешкоджає виконанню рішенню суду з 2021 року. Вказані матеріали направлені до слідчого підрозділу для відкриття кримінального провадження за ст.382 Кримінального кодексу України, але слідство не вбачає вказаний склад злочину. Тому, в разі встановлення обставин підтвердження невиконання рішення суду, вказане рішення буде переглянуте, а особа буде притягнута до відповідальності згідно з чинним законодавством. Запропонував розгляд звернення державного виконавця вважати закінченим.

09.12.2021 головний державний виконавець Горбатюк В.П. винесла спірну постанову про закінчення відповідно до п.11 ч.1 ст.39 закону України "Про виконавче провадження" виконавчого провадження №65857466, яку разом з виконавчим документом направив Черкаському окружному адміністративному суду та сторонам виконавчого провадження для відома.

Тому позивач звернувся з вищевказаною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував таке.

Абзацом другим ст.19 Конституції України встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти в межах, порядку та спосіб, які визначені законом.

Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження згідно зі ст.2 вказаного Закону здійснюється з дотриманням таких засад:1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зазначені в ст.5 ЗУ №1404-VIII.

Відовідно до ч.1 ст.5 ЗУ №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з абзацом першим ч.1 ст.19 ЗУ №1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до застосованого спірним рішенням п.11 ч.1 ст.39 ЗУ №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.63 ЗУ №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Зазначені в листі боржника від 03.11.2021 доводи про неможливість надіслання стягувачу інформації підтверджують його не погодження з мотивами суду у рішенні, що набрало законної сили та підлягає виконанню. Отже, дії відповідачів у спорі повинні бути направлені на стимулювання примусового виконання рішення суду.

Аабзац другий ч.3 ст.63 ЗУ №1404-VIII встановлює обов`язок виконавця вживати заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. Надіслання виконавцем повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не є підставою для припинення дій з примусового виконання рішення суду, якщо не вжито всіх можливих заходів примусового виконання рішення суду.

Заходами примусового виконання рішень згідно зі ст.10 ЗУ №1404-VIII є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5)інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:
1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;
19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Отже, відповідач під час здійснення виконавчого провадження наділений широким колом прав, якими має користуватися для примусового виконання рішення суду.

Матеріали виконавчого провадження не містять доказів вчинення відповідачем вказаних вище заходів примусового виконання рішення та користування всіма належними йому правами під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Однак докази реалізації відповідачем такого права відсутні. Відповідач не звертався до боржника за необхідними довідками та іншою інформацією, у т.ч. конфіденційною, не викликав посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у його виконавчому провадженні, не вимагав пояснень щодо факту невиконання рішення суду чи законних вимог державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЗУ №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі:
1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;
12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника;

19) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди;

19) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Матеріали виконавчого провадження №65857466 не містять належних доказів виконання рішення суду, виданого ним виконавчого листа. Встановлені судом обставини спору свідчать про невиконання головним державним виконавцем у спірних правовідносинах прав та обов`язків, визначених у ч.ч.2-3 ст.18 ЗУ №1404-VIII, невідповідність вимозі ст.129-1 Конституції України дій щодо завершення вказаного виконавчого провадження.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Воно є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Невиконання судового рішення відповідно до ч.2 ст.370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відтак рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Суд на виконання ст.242 КАС України врахував висновки Верховного Суду (далі - ВС) в постанові від 20 січня 2021 року у справі № 619/562/18 (провадження № 61-39095св18), відповідно до яких належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.
Внаслідок спірного завершення виконавчого провадження №65857466 строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання продовжує свій відлік. Як наслідок, виникають підстави щодо невиконання ст.129-1 Конституції України та недотримання основних засад виконавчого провадження.

Винесення відповідачем постанов про накладення штрафів, та звернення з повідомленням до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами боржника не свідчить, що відповідач здійснив всі передбачені Законом заходи примусового виконання рішення.

Отже, спірне рішення винесене за відсутності правових і фактичних підстав. Тому наявні обгрунтовані підстави визнати його протиправним і скасувати.
Щодо зобов`язання відповідача вчинити усі передбачені законом дії з виконання виконавчого провадження до його повного виконання суд врахував.
Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Отже, скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є підставою для його відновлення не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання вчинити усі передбачені законом дії з виконання виконавчого провадження до його повного виконання.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Оскільки відсутні докази понесення судових витрат, вони розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця вказаного Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (18018, м.Черкаси, просп.Хіміків, буд.50; ) Горбатюк В.П. від 09.12.2021 у виконавчому провадженні №65857466 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 16.06.2021 у справі №580/1315/21 та зобов`язати вчинити усі передбачені законом дії з виконання виконавчого провадження до його повного виконання.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, виготовлене в повному обсязі та підписане 03.02.2022.