Справа № 560/4008/20
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4008/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

09 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.11.2019 №, №, №, №, №, №, №, рішення про донарахування штрафних санкцій за оплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 13.11.2019 №.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 22.03.2019 №695 призначена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладений на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Термін проведення перевірки 10 робочих днів з 17.04.2019.

Зазначений наказ разом з повідомленням від 22.03.2019 №128 надіслано позивачу та отримано останнім 29.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Хмельницькій області 17.04.2019 складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням платника податків за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 23.07.2019 №1663 призначена документальна планова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладений на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Термін проведення перевірки 10 робочих днів з 27.08.2019.

Зазначений наказ разом з повідомленням від 23.07.2019 №390 надіслано позивачу на адресу: АДРЕСА_1 , однак конверт з вкладенням повернутий до контролюючого органу з відміткою Укрпошти за закінченням терміну зберігання.

В подальшому, відповідач надіслав позивачу запит від 28.08.2019 №33845/10/22-01-13-03-09 щодо подачі документів для перевірки, який останній отримав особисто, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

09.09.2019 Головним управління ДПС у Хмельницькій області складено акт №0004/22-01-33-03/ НОМЕР_1 про те, що ФОП ОСОБА_1 не надав документів для проведення перевірки.

За результатами документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладений на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 складений акт від 16.09.2019 №0022/22-01-33-03/ НОМЕР_2 , яким встановлені порушення:

- пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України - занижене податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 989573,15 грн;

- пункту 4 частини 1 статті 4, пункту 1 частини 2 статті 6, пункту 2 частини 1 статті 7, частини 5 статті 8, частини 2 статті 9 Закону №2464-VI - занижена сума єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на сумі 188639,00 грн;

- пункту 164.1 статті 164, пунктів 177.2, 177.4 статті 177, підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України - занижена сума військового збору на суму 82464,43 грн.;

- пункту 189.1 статті 189, підпункту "г" пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України - занижена сума податку на додану вартість на суму 419528,00 грн.;

- пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України - нескладені та незареєстровані податкові накладні на загальну суму податку на додану вартість 422503,00 грн.;

- абзацу "в" пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України - занижений залишок від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного періоду за грудень 2018 року на суму 1871,00 грн.;

- пункту 49.2, підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України - несвоєчасне подання декларації з податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік.

На підставі висновків перевірки Головне управління ДПС у Хмельницькій області прийняло податкові повідомлення-рішення від 13.11.2019 №, №, №, №, №, №, №, рішення про донарахування штрафних санкцій за оплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 13.11.2019 №.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, враховуючи висновки Верховного Суду у даній справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема податку на прибуток підприємств врегульовані положеннями Податкового кодексу України (далі ПК України), який підлягає до застосування у редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

За змістом пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 13.11.2019 № позивачу збільшена сума грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 1236966,44 грн., в тому числі 989573,15 грн. за податковим зобов`язанням, 247393,29 грн. за штрафними санкціями.

В пункті 177.4 статті 177 Податкового кодексу України визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, а саме:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

За результатами перевірки правильності визначення суми чистого оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено завищення позивачем вартості документально підтверджених витрат у 2016 році на 2906388,00 грн., у 2017 році на 2368699,09 грн., у 2018 році - на 227141,00 грн., внаслідок чого невірно визначена база оподаткування, занижена сума чистого оподатковуваного доходу всього на суму 5502228,09 грн.

У відповідності до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

В ході проведення перевірки правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, що підлягає сплаті до бюджету позивачем, встановлено, що останнім занижено податкове зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб всього на суму 989573,15 грн.

На запит контролюючого органу позивачем не надано документів на спростування вказаного порушення, що підтверджується актом від 09.09.2019 №0004/22-01-33-03/205522230, відтак контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2019 №.

Крім того, позивачем було занижено чистий оподатковуваний дохід, який, відповідно до пункту 164.1 статті 164, пунктів 177.2, 177.4 статті 177, підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, є базою оподаткування військовим збором, тому заниження бази оподаткування слугувало причиною заниження позивачем військового збору на суму 82464,43 грн. Відтак, відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2019 №, яким позивачу збільшена сума грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 103080,54 грн., в тому числі 82464,43 грн. за основним платежем та 20616,11 грн. за штрафними санкціями.

Також, позивачем порушено пункт 4 частини 1 статті 4, пункт 1 частини 2 статті 6, абзац 1 пункту 2 частини 1 статті 7, частини 5 статті 8, частини 2 статті 9 Закону №2464-VI, оскільки позивачем не нараховувався та не сплачувався єдиний внесок за перевіряємий період в сумі 188639,00 грн., у зв`язку із заниженням чистого оподатковуваного доходу. А тому, відповідач, приймаючи рішення про донарахування штрафних санкцій за оплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 13.11.2019 №, та застосовуючи до позивача штрафні санкції в розмірі 46464,00 грн., діяв правомірно.

Так, підпунктом "г" пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. (п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України)

Оскільки, ФОП ОСОБА_1 за перевіряємий період самостійно не визначив податкового зобов`язання з вартості ТМЦ на загальну суму 2737196,00 грн. без ПДВ, сума ПДВ - 422675,00 грн., це слугувало прийняттю податкового повідомлення-рішення від 13.11.2019 №, яким контролюючий орган збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 524410,00 грн., в тому числі 419528,00 грн. за податковим зобов`язанням та 104882,00 грн. за штрафними санкціями.

В результаті зазначеного, в порушення пункту 189.1 статті 189, підпункту "г" пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України позивач занизив суму податку на додану вартість на 419528,00 грн., в тому числі за: листопад 2016 року - 42220,00 грн.; грудень 2016 року - 37541,00 грн.; січень 2017 року - 26080,00 грн.; лютий 2017 року - 30073,00 грн.; березень 2017 року - 33093,00 грн.; квітень 2017 року - 33757,00 грн.; травень 2017 року - 38496,00 грн.; червень 2017 року - 31692,00 грн.; липень 2017 року - 21173,00 грн.; серпень 2017 року - 21423,00 грн.; вересень 2017 року - 19172,00 грн.; жовтень 2017 року - 20027,00 грн.; листопад 2017 року - 17953,00 грн.; грудень 2017 року - 20228,00 грн.; січень 2018 року - 17203,00 грн.; лютий 2018 року - 9397,00 грн.

Крім цього, позивач за вказаний вище період не склав та не зареєстрував податкові накладні на загальну суму ПДВ 422503,00 грн., чим порушив пункт 189.1 статті 189, пункт 198.5 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України та пункт 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, у зв`язку з чим контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 13.11.2019 №, яким застосував до позивача штрафні санкції в розмірі 211251,50 грн.

Згідно акту від 09.09.2019 №0004/22-01-33-03/ НОМЕР_1 на запит контролюючого органу позивачем не було надано документів на спростування вказаних порушень.

Відтак, Головне управління ДПС в Хмельницькій області приймаючи податкові повідомлення-рішення від 13.11.2019 № та від 13.11.2019 № діяло правомірно.

Як встановлено перевіркою, позивач в порушення пункту 200.1, абзацу "в" пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року, завищив залишок від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.21 декларації) на 1871,00 грн., у зв`язку з чим контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2019 №, яким позивачу завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 1871,00 грн.

За змістом пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Під час перевірки було встановлено, що скаржником несвоєчасно подано декларацію з податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік - декларація № подана 12.02.2018, граничний термін подання - 09.02.2018, що підтверджується квитанцією про подання звіту, а відтак позивачем порушено пункт 49.2, підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України. Як наслідок, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2019 №, яким до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 170,00 грн.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення від 13.11.2019 № та від 13.11.2019 № є правомірними.

Абзацом 1 пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Податковим повідомленням-рішення від 13.11.2019 № до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 510,00 грн. за порушення пунктів 44.1, 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, оскільки, позивач на запит від 28.08.2019 №33845/10/22-01-13-03-09 документів для проведення перевірки не надав, а тому вказане податкове повідомлення-рішення є також правомірним.

Слід зазначити, що на виконання завдань адміністративного судочинства при перевірці правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд повинен враховувати лише ті обставини та документи, на підставі яких таке рішення було прийнято.

Оскільки, при прийнятті спірних рішень первинні бухгалтерські документи позивача відповідачем не досліджувались, внаслідок ненадання таких документів контролюючому органу під час здійснення перевірки, а тому надані позивачем під час судового розгляду документи судом не беруться до уваги.

До вказаних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 06.08.2019 у справі №520/8681/18.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис" (абзац 1 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України).

Абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, чинним Податковим кодексом України передбачено альтернативні шляхи направлення документів платнику податків податковим органом, а саме: або засобами електронного зв`язку, або засобами поштового зв`язку, або шляхом вручення особисто платнику чи його представнику. При цьому, наведені вище правові норми не містять обов`язку для контролюючого органу щодо послідовного використання наведених засобів надіслання документів платнику з метою використання усіх можливих.

Щодо тверджень апелянта стосовно того, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області не належним чином повідомило його про призначення документальної планової невиїзної перевірки є безпідставними, оскільки наказ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 23.07.2019 №1663 про призначення перевірки з повідомлення від 23.07.2019 №390 було надіслано позивачу на його податкову адресу АДРЕСА_1 , однак конверт з вкладенням повернутий до контролюючого органу з відміткою Укрпошти за закінченням терміну зберігання.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних про скасування податкових повідомлень-рішень від 13.11.2019 №, №, №, №, №, №, №, рішення про донарахування штрафних санкцій за оплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 13.11.2019 №.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.