Справа № 640/6710/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6710/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Аблов Є.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Степанюка А.Г.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за розглядом заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Секретаріату Кабінету Міністрів України (далі - Секретаріат КМУ), в якому просить:

1) визнати протиправними дії Секретаріату КМУ щодо направлення листом від 17 березня 2020 року №17-20/796 його запиту на інформацію від 16 березня 2020 року до Служби безпеки України;

2) зобов`язати Секретаріат КМУ повторно розглянути його запит на інформацію від 16 березня 2020 року протягом 5 робочих днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо направлення листом від 17 березня 2020 року №17-20/796 запиту на інформацію ОСОБА_1 від 16 березня 2020 року до Служби безпеки України. Зобов`язано Секретаріат Кабінету Міністрів України повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 16 березня 2020 року протягом 5 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 09 лютого 2021 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 640/6710/20 скасовано. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року у справі № 640/6710/20 залишено в силі.

25 лютого 2021 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №640/6710/20 у якій заявник просить суд:

1) винести окрему ухвалу на адресу Державного секретаря Секретаріату Кабінету Міністрів України, якою:

- визнати протиправними дії, вжиті Секретаріатом Кабінету Міністрів України на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року №640/6710/20 у зв`язку з порушенням частин другої, сьомої статті 6, пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

- зобов`язати Державного секретаря Секретаріату Кабінету Міністрів України організувати належне виконання Секретаріатом Кабінету Міністрів України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року №640/6710/20 з урахуванням висновків, викладених судом в окремій ухвалі;

2) встановити строк для надання відповіді щодо заходів, вжитих на виконання окремої ухвали - 5 робочих днів з дня отримання її копії.

Так, звертаючись із заявою у порядку ст. 383 КАС України позивач посилається на те, що під час повторного розгляду його запиту на інформацію, Секретаріат Кабінету Міністрів України знову зазначив про наявність у запитуваних документах службової інформації, присвоєння їм грифу «Для службового користування», а також запропонував ознайомитись з відповідними документами у приміщенні будинку Уряду за умов взяття зобов`язання щодо нерозголошення відповідної інформації. Утім спосіб, у який відповідач повторно розглянув запит позивача, на думку останнього, суперечить Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №640/6710/20 повернуто заявнику.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №640/6710/20.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №640/6710/20.

21 серпня 2021 року позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 17 серпня 2021 року.

13 грудня 2021 року ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 27 січня 2022 року на 09 год 30 хв.

21 січня 2022 року на поштову адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про проведення судового засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 про проведення судового засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі - задоволено та призначено справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року у справі за розглядом заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії на 27 січня 2022 року о 09 год. 30 хв., проведення судового засідання в режимі відеоконференції назначено здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/), забезпечено участь ОСОБА_1 у судовому засіданні у справі № 640/6710/20 в режимі відеоконференції відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 08 квітня 2020 року № 169, роз`яснено, що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції необхідно: зайти та авторизуватися в Системі відеоконференцзв`язку за 10 хвилин до часу судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камера) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою Системи відеоконференцзв`язку; очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні, роз`яснено, що ризики технічної неможливості участі у засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 195 КАС України підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України. Зобов`язано заявника подати скановані копії документів, що посвідчують особу представника для встановлення повноважень, письмових заяв і клопотань, письмових доказів засвідчених електронним цифровим підписом за один робочий день до проведення судового засідання, або надіслати скановані копії документів та пред`явити їх оригінали під час засідання. Зазначено, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення. З метою недопущення затягування судового розгляду запропоновано Секретаріату Кабінету Міністрів подати заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зареєструватися в додатку EаsyCon з метою участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке призначено до розгляду на 27 січня 2022 року о 09 год. 30 хв. Роз`яснено, що Інструкція щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon» знаходиться за вебпосиланням: https://easycon.com.ua/vkz_help_uk-ua.pdf.

27 січня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду Євстіфеєвим М.І. подано заяву про відкликання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції та повідомлено про те, що заявник бажає брати участь особисто у судовому засіданні 27.01.2022 року.

У зв`язку із зазначеним вище, колегія суддів протокольною ухвалою від 27 січня 2022 року прийняла рішення щодо розгляду справи у відкритому судовому за сіданні в порядку загального позовного провадження за допомогою фіксування судового засідання технічними засобами в порядку ст.229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №640/6710/20.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №640/6710/20, суддя суду першої інтанції виходив з того, що судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно, правилами ч. 1, 6 ст. 383 КАС України гарантовано, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, врегульований приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Матеріалами справи встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2020, залишеним без змін Постановою Верховного Суду від 09.02.2021, 25.02.2021 Секретаріат Кабінету Міністрів України вжив заходів щодо самостійного виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2020, повторно розглянувши запит позивача на інформацію від 16 березня 2020 та надіславши за наслідками його повторного розгляду лист від 25 лютого 2021 року №17-21/480.

Так, як вбачається з листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 25.02.2021 №17-21/480, позивачу запропоновано самостійно ознайомитися із запитуваною ним постановою Кабінету Міністрів від 18.12.2013 №939 (із змінами та доповненнями) у приміщенні Секретаріату Кабінету Міністрів, взявши на себе письмове зобов`язання стосовно нерозголошення отриманої службової інформації.

Отже, не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в разі незгоди з рішенням суб`єкта владних повноважень та процедурою його прийняття позивач має право звернутися до суду із позовною заявою про оскарження цього рішення в загальному порядку, а не в межах статті 383 КАС України.

Таким чином, враховуючи вище викладені норми законодавства та з`ясовані судом обставини, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви, та як наслідок вважає за необхідне залишити її без задоволення.

Колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 27 січня 2022 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

А.Г. Степанюк