Справа № 640/21793/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Безименної Н.В., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа: Головне управління Держпраці у Київській області про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сушия» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа: Головне управління Держпраці у Київській області, в якій просило:

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» грошові кошти в розмірі 459 030,00 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 892,95 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» грошові кошти у розмірі 500,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилався на те, що списання банківською установою грошових коштів з рахунку Боржника за платіжною вимогою у межах виконавчого провадження можливе лише за наявності документа про арешт коштів такого боржника. Натомість, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 640/18108/19 визнано протиправною та скасовано постанову про арешт коштів боржника від 28.08.2019 у виконавчому провадженні № 59908773.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Сушия» подало апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Сушия» посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2021 року справа № 640/21793/20 була розподілена колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Кучма А.Ю., суддів Аліменко В.О., Безименна Н.В.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року заяву головуючого судді Кучми А.Ю., судді Аліменка В.О. про самовідвід у справі задоволено.

Відведено суддів Кучму А.Ю., Аліменка В.О. від розгляду справи № 640/21793/20.

Передано справу для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2021 року справа № 640/21793/20 була розподілена колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Мельничук В.П., судді Лічевецький І.О., Безименна Н.В.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року прийнято до провадження справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 17 січня 2022 року.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 11.06.2019 № 1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404 на Позивача накладено штраф у розмірі 417 300,00 грн.

28 серпня 2019 року Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального юстиції у місті Києві прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59908773 з примусового виконання постанови № 1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404, виданої 11.06.2019 Головним управлінням Держпраці у Київській області щодо стягнення з ТОВ «Сушия» на користь держави суми у розмірі 417 300,00 грн.

Боржником визначено ТОВ «Сушия», , адреса: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 44.

Зобов`язано Боржника подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено Боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Стягнуто з Боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 41 730,00 грн.

Також, Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про арешт коштів боржника від 28.08.2019 у межах виконавчого провадження № 59908773, якою на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: ПАТ «Альфа-Банк» МФО 300346; Печерська філія АТ КБ «Приватбанк» МФО 300711; АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805; ПАТ «Сбербанк» МФО 320627; ПАТ «ПУМБ» МФО 334851 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом , та належать Боржнику (Товариству з обмеженою відповідальністю «Сушия») у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 459 280,00 грн.

Крім того, Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про арешт майна боржника від 28.08.2019 у межах виконавчого провадження № 59908773, якою на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить Боржнику (Товариству з обмеженою відповідальністю «Сушия») у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 459 280,00 грн.

У ході примусового виконання постанови № 1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404, виданої 11.06.2019 Головним управлінням Держпраці у Київській області, Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 29.08.2019 було прийнято постанову про розшук майна боржника.

Також, 29.08.2019 Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було направлено на адреси AT «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Сбербанк», AT «Альфа-Банк» платіжні вимоги на списання грошових коштів у сумі 459 530, 00 грн.

09.09.2019 з розрахункового рахунку Позивача № НОМЕР_1 , відкритого в AT «Райффайзен Банк Аваль» було списано на користь Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві грошові кошти в сумі 459 530, 00 грн.

10.09.2019 Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було складено розпорядження № 599908773 щодо перерахування грошових коштів у сумі 459 530,00 грн. що надійшли 09.09.2019 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404, виданого 11.06.2019 року ГУ Держпраці у Київській області наступним чином:

417 300,00 грн. на користь УК у Печерському районі/Печерський район/21081100 на р/р № 6007 в Казначейство України, МФО 899998, , згідно з постановою № 1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404, виданою 11.06.2019 року інший орган, посадова особа (ТУ Держпраці у Київській області);

41 730,00 грн. виконавчого збору на р/р № 6007 в Казначейство України, МФО 899998, код за ;

69,00 грн. витрат виконавчого провадження на р/р № 5280 в Держказначейська служба України, МФО 820172, код за ;

431,00 грн. витрат виконавчого провадження на р/р № 5280 в Держказначейська служба України, МФО 820172, код за .

11.09.2019 Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у межах виконавчого провадження № 59908773 було прийнято постанови:

- про припинення розшуку майна боржника;

- про зняття арешту з коштів;

- про зняття арешту з майна.

У подальшому постановою Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження у межах виконавчого провадження № 59908773 від 12.09.2019, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, керуючись вимогами п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження № 59908773 з примусового виконання постанови № 1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404, виданої 11.06.2019 Головним управлінням Держпраці у Київській області щодо стягнення з ТОВ «Сушия» на користь держави суми у розмірі 417 300,00 грн. закінчено.

Вважаючи постанови Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника від 28.08.2019 у межах виконавчого провадження № 59908773 протиправними, Позивач звернувся з адміністративним позовом до адміністративного суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року у справі № 640/18108/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» - задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року - скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про арешт коштів боржника № 59908773 від 28.08.2019 року.

В іншій частині рішення залишено без змін.

На підставі викладеного, Позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві із заявою, в якій просив повернути з Державного бюджету України помилково списані з розрахункового рахунку ТОВ «Сушия» грошові кошти у сумі 459 530,00 грн.

Листом «Про повернення коштів» від 20.03.2020 № 05-08/2980 Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повідомило Позивача, що кошти у сумі 417 300,00 грн. перераховані до державного бюджету на рахунок № 6007, відкритий за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції » (далі - ККДБ 21081100), а кошти у сумі 41 730,00 грн. перераховані до державного бюджету на рахунок № 6007, відкритий за кодом класифікації доходів бюджету 22070000 «Виконавчий збір» (далі - ККДБ 22070000).

Таким чином, враховуючи положення п. 5 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, повернення помилково списаних коштів у сумі 417 300,00 грн. та у сумі 41 730,00 грн. може бути здійснено за умови подання до Головного управління Казначейства оригіналу подань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дата складання яких не перевищуватимуть 30 календарних днів, заяви TOB «Сушия» та оригіналу або копії документа на переказ або паперової копії електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

При цьому, кошти в загальній сумі 500,00 грн. перераховані на рахунок № 5280 «Рахунок для зарахування до спеціального фонду державного бюджету власних надходжень бюджетних установ», відкритий на ім`я Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а тому для повернення коштів в загальній сумі 500,00 грн., TOB «Сушия» необхідно звернутися до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

07 квітня 2020 року Позивач також звернувся до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, в якій просив скласти та направити Головному управлінню Державної казначейської служби у м. Києві

1) подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету щодо помилково списаних (стягнених) з розрахункового рахунку TOB «Сушия» № НОМЕР_2, відкритого в AT «Райффайзен Банк Аваль» на користь Печерського районного відділу ДВС м. Київ, Головного територіального управління юстиції у м. Києві (Державна казначейська служба України, м. Київ, р/р № 0899, МФО 820172, ) грошових коштів у сумі 417 300,00 грн. та 41 730,00 грн.;

2) платіжне доручення на повернення помилково зарахованих на рахунки з обліку власних надходжень бюджетних установ помилково списаних (стягнених) з розрахункового рахунку TOB «Сушия» № НОМЕР_2 , відкритого в AT «Райффайзен Банк Аваль» на користь Печерського районного відділу ДВС м. Київ, Головного територіального управління юстиції у м. Києві (Державна казначейська служба України, м. Київ, р/р № 0899, МФО 820172, ) грошових коштів у сумі 500,00 грн.

Листом «Про виконання доручення» від 30.04.2020 № Д/19 Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив Позивача, що скасування постанови про арешт коштів боржника не є підставою для повернення стягнутих коштів, як помилково або надмірно стягнутих, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вказаного звернення.

03 червня 2020 року Позивач звернувся до Головного управління Держпраці у Київській області із заявою, в якій просив скласти та направити Головному управлінню Державної казначейської служби у м. Києві подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету щодо помилково перерахованих з рахунку Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на виконання постанови №1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404 від 11.06.2019 на р/р № 6007, код банку (МФО) 899998, УК/у Печерському районі/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38004897, код класифікації доходів бюджету 21081100 - адміністративні штрафи та інші санкції, грошових коштів TOB «Сушия» у сумі 417 300,00 грн.

Листом «Про надання інформації» від 17.06.2020 № 611/20/8692 Головним управлінням Держпраці у Київській області повідомлено Позивача, що постанова від 11.06.2019 № КВ1107/1520/АВ/НД/СЛТД/ФС-404 не скасована у встановленому порядку, а тому є чинною.

Крім того, Головне управління Держпраці у Київській області не відноситься до органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, тому в Головного управління відсутні підстави для написання Подання про повернення помилково або надміру зарахованих коштів до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету.

Вважаючи відмову у поверненні безпідставно стягнутих коштів протиправно, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що факт визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 28.08.2019 у виконавчому провадженні № 59908773 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 640/18108/19 не вказує на безпідставність стягнення у межах виконавчого провадження № 59908773 суми штрафу, оскільки ані постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2019 (ВП № 59908773), ані постанова Головного управління Держпраці у Київській області від 11.06.2019 № КВ1107/1520/АВ/НД/СЛТД/ФС-404 не скасовані у встановленому для цього порядку, отже, є чинними та підлягають виконанню.

Таким чином, підстави стверджувати про те, що сплачені ТОВ «Сушия» грошові кошти у заявленому розмірі у межах виконавчого провадження № 59908773 є такими, що сплачені помилково та/ або надмірно, відсутні, як і відсутній у Відповідачів обов`язок з вчинення дій, спрямованих на повернення таких коштів ТОВ «Сушия».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та при розгляді апеляційної скарги вказує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі ст. 10 Закону № 1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 5 статті 18 Закону № 1404-VІІІ під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений ст. 48 Закону України № 1404-VIII.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 48 Закону України № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 52 Закону № 1404-VIII виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5), яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України.

Порядок звернення стягнення на майно боржника визначено розділом VIII Інструкції № 512/5.

Згідно з пунктами 7, 8 зазначеного розділу Інструкції № 512/5 розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків встановлено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976 (далі - Інструкція № 22).

Відповідно до пунктів 9.1-9.4 Інструкції № 22 обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Банк приймає до виконання документ про арешт коштів, який доставлено до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган.

Банк також приймає до виконання постанову про арешт коштів, надіслану виконавцем у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронного цифрового підпису, захисту інформації.

Банк накладає арешт на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Банк, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок) клієнта, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів після отримання документа про арешт коштів.

Пунктом 9.6 Інструкції № 22 визначено, що залежно від наявності/відсутності коштів на рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, банк здійснює такі дії:

- якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то банк арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком клієнта. Документ про арешт коштів банк обліковує на відповідному позабалансовому рахунку;

- якщо на рахунку клієнта недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то банк арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів, обліковує цей документ на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про недостатність коштів для його виконання;

- якщо на рахунку клієнта немає коштів для забезпечення виконання документа про арешт коштів, то банк обліковує його на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про відсутність коштів для його виконання.

Пунктом 9.9 Інструкції № 22 передбачено, що кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Згідно з п. 9.10 Інструкції № 22 у разі надходження до банку платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

До арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта.

Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

Отже, списання банківською установою грошових коштів з рахунків боржника за платіжними вимогами можливе лише за наявності документа про арешт коштів такого боржника.

Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що беручи до уваги встановлені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 640/18108/19 обставини протиправності прийнятої Державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника № 59908773 від 28 серпня 2019 року та, зважаючи на механізм виконання заходів щодо арешту коштів, грошові кошти Позивача у розмірі 459 530,00 грн. були стягнуті Державним виконавцем Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві без наявної на те правової підстави, тобто були безпідставно стягнутими.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що станом на час направлення на адреси AT «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК»| ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Сбербанк», AT «Альфа-Банк» платіжних вимог від 29.08.2019 на списання грошових коштів у сумі 459 530, 00 грн., списання 09.09.2019 на користь Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві грошових коштів в сумі 459 530, 00 грн., складання 10.09.2019 Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві розпорядження № 599908773 щодо перерахування грошових коштів у сумі 459 530,00 грн. та прийняття 12.09.2019 постанови про закінчення виконавчого провадження у межах виконавчого провадження № 59908773, постанова Державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт коштів боржника № 59908773 від 28 серпня 2019 року були чинними.

Крім того, факт визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 28.08.2019 у виконавчому провадженні № 59908773 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 640/18108/19 не вказує на безпідставність стягнення у межах виконавчого провадження № 59908773 суми штрафу, оскільки ані постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2019 (ВП № 59908773), ані постанова Головного управління Держпраці у Київській області від 11.06.2019 № КВ1107/1520/АВ/НД/СЛТД/ФС-404 не скасовані, тому є чинними та підлягають виконанню.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави стверджувати про те, що сплачені ТОВ «Сушия» грошові кошти у заявленому розмірі у межах виконавчого провадження № 59908773 є такими, що сплачені помилково та/ або надмірно, відсутні, як і відсутній у Відповідачів обов`язок з вчинення дій, спрямованих на повернення таких коштів ТОВ «Сушия», з чим погоджується колегія суддів.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия», викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.В. Безименна

І.О. Лічевецький