Справа № 140/7033/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/7033/21 пров. № А/857/19805/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Хобор Р.Б. та Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро фонд» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.09.2021р. в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській обл. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро фонд» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації будівель (суддя суду І інстанції: Лозовський О.А.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 21.09.2021р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

09.07.2021р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській обл. (ГУ ДСНС України у Львівській обл.) звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив застосувати заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі складу насіння і жому, будівлі контори, будівлі пробовідбірної та складу паливо-мастильних матеріалів відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Агро фонд», що розташовані за адресою: 80600, Львівська обл., Бродівський район, Смільнівська сільська рада, урочище «Промисловий центр», 2, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, окрім виконання робіт, пов`язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки (а.с.1-5, 47).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.49 і на звороті).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.09.2021р. заявлений позов задоволено; зобов`язано відповідача ТзОВ «Арго фонд» зупинити експлуатацію будівлі складу насіння і жому, будівлі контори, будівлі дробовідбірної та складу паливно-мастильних матеріалів за адресою: 80600, Львівська обл., Бродівський район, Смільнівська сільська рада, урочище «Промисловий центр», 2, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, окрім виконання робіт, пов`язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки (а.с.53-58).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ТзОВ «Арго фонд», який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.60-65).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з аналізу норм Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» слідує, що звернення до суду з даним адміністративним позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівель та споруд можливе у разі, якщо відповідачем не будуть виконані у встановлений органом державного нагляду строк законні вимоги позивача, які відображені у відповідному рішенні суб`єкта владних повноважень (приписі, розпорядженні чи постанові), яке є обов`язковим для виконання відповідачем.

Будь-яких рішень, окрім акту перевірки, зокрема, припису щодо усунення виявлених актом перевірки порушень вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні та інших вимог чинного законодавства України позивачем відносно відповідача не приймалося як органом, який наділений повноваженнями приймати відповідні приписи.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не надано суду будь-яких доказів щодо прийняття позивачем відносно відповідача відповідного рішення (припису) про усунення відповідачем порушень, виявлених актом перевірки № 37 від 19.05.2021р., звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування є передчасним.

Крім того, оскільки заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто, вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

Порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, законодавством не визначені, через що віднесення до зазначеної категорії є оцінкою суб`єкта владних повноважень, а тому в кожному окремому випадку суб`єкт владних повноважень має визначати, чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров`ю людей, у взаємозв`язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення спірного питання.

Однак, позивачем, окрім акту перевірки, жодних інших доказів на підтвердження необхідності застосування заходів реагування у виді зупинення експлуатації будівель не надано та судом не встановлено.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, наказом ГУ ДСНС у Львівській обл. № 76 від 28.04.2021р. «Про проведення позапланових перевірок у травні» визначено проведення позапланових перевірок суб`єктів господарювання щодо додержання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідно до графіку (а.с.40).

Згідно позиції № 153 додатку до цього наказу зазначено ТзОВ «Агро фонд» (зворот а.с.40 - а.с.41).

На підставі наказу № 76 від 28.04.2021р. та посвідчення № 53 від 05.05.2021р. посадовими особами ГУ ДСНС України у Львівській обл. в період з 13.05.2021р. по 19.05.2021р. проведено позапланову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання ТзОВ «Агро фонд» вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки за адресою: 80600, Львівська обл., Бродівський район, Смільнівська сільська рада, урочище «Промисловий центр», 2, за результатами якої складено Акт перевірки № 37 від 19.05.2021р. (а.с.8-22).

Проведеною перевіркою виявлено наступні порушення:

1. Об`єкт не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням згідно ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування».

2. Керівником підприємства не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів, протипожежного захисту.

3. На об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлений протипожежний режим, який включає:

порядок утримання шляхів евакуації;

визначення спеціальних місць для куріння;

порядок застосування відкритого вогню;

порядок використання побутових нагрівальних приладів;

порядок проведення тимчасових пожежонебезпечних робіт;

правила проїзду та стоянки транспортних засобів;

місця для зберігання і допустиму кількість сировини, напівфабрикатів та готової продукції, що можуть одночасно знаходитися у приміщеннях і на території;

порядок прибирання горючого пилу й відходів, зберігання промасленого спецодягу та ганчір`я, очищення елементів вентиляційних систем від горючих відкладень;

порядок відключення від мережі електроживлення обладнання та вентиляційних систем у разі пожежі;

порядок огляду й зачинення приміщень після закінчення роботи;

порядок проходження посадовими особами, навчання й перевірки знань з питань пожежної безпеки, а також проведення з працівниками протипожежних інструктажів та занять з пожежно-технічного мінімуму з призначенням відповідальних за їх проведення;

порядок організації експлуатації і обслуговування наявних засобів протипожежного захисту;

порядок проведення планово-попереджувальних ремонтів та оглядів електроустановок, опалювального, вентиляційного, технологічного та іншого інженерного обладнання;

порядок збирання членів пожежно-рятувального підрозділу добровільної пожежної охорони та посадових осіб, відповідальних за пожежну безпеку, у разі виникнення пожежі, виклику вночі, у вихідні й святкові дні;

порядок дій у разі виникнення пожежі: порядок і способи оповіщення людей, виклику пожежно-рятувальних підрозділів, зупинки технологічного устаткування, вимкнення ліфтів, підйомників, вентиляційних установок, електроспоживачів, застосування засобів пожежогасіння;

послідовність евакуації людей та матеріальних цінностей з урахуванням дотримання техніки безпеки.

При розробленні інструкцій дій у разі виникнення (виявлення) пожежі необхідно використовувати розділ VIII цих Правил. Працівники об`єкта мають бути ознайомлені з цими вимогами на інструктажах або під час проходження пожежно-технічного мінімуму.

4. Для кожного приміщення об`єкта не розроблено та не затверджено керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки. У цих інструкціях повинні вказуватися:

категорія приміщення з вибухопожежної та пожежної небезпеки (для виробничих, складських приміщень та лабораторій);

вимоги щодо утримання евакуаційних шляхів та виходів;

спеціальні місця для куріння та вимоги до них;

порядок утримання приміщень, робочих місць;

порядок зберігання та застосування легкозаймистих рідин, горючих рідин (далі - ЛЗР, ГР), пожежовибухонебезпечних речовин і матеріалів;

порядок прибирання робочих місць, збирання, зберігання та видалення горючих відходів, промасленого ганчір`я;

порядок утримання та зберігання спецодягу;

місця, порядок та норми одночасного зберігання в приміщенні сировини, напівфабрикатів та готової продукції;

порядок проведення зварювальних та інших вогневих робіт;

порядок огляду, вимкнення електроустановок, приведення в пожежобезпечний стан приміщень та робочих місць, закриття приміщень після закінчення роботи;

заходи пожежної безпеки при роботі на технологічних установках та апаратах, які мають підвищену пожежну небезпеку;

граничні показання контрольно-вимірювальних приладів, відхилення від яких можуть викликати пожежу або вибух;

обов`язки та дії .працівників у разі виникнення пожежі.

Ці інструкції мають вивчатися під час проведення протипожежних інструктажів, проходження навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму, а також в системі виробничого навчання і вивішуватися на видимих місцях.

5. Територію об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення не забезпечено відповідними знаками безпеки.

6. Для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також указати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у і нічний час у разі пожежі.

7. З метою проведення заходів із запобігання виникненню пожеж та організації їх гасіння на підприємстві не створено добровільну пожежну охорону.

8. Посадовими особами не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою КМ України № 444 від 26.06.2013р. «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».

9. Допускається приступати до роботи особам, які не пройшли навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з питань пожежної безпеки.

10. Під час експлуатації об`єктів допускається знижувати рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку і використання об`єкта (куріння в будівлі охорони).

11. Керівником об`єкта, розпорядчим документом не визначено спеціальні місця для куріння, які необхідно позначити відповідним знаком або написом, і місця, де встановлюють урну або попільницю з негорючих матеріалів.

12. У будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності.

13. Для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення на які визначено категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відсутні результати випробувань або розрахунків за стандартними методиками зі урахуванням параметрів стану (тиску, температури тощо) відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць.

14. Допускається використовувати приміщення (насосної) не за призначенням, розміщувати в ньому і складські дільниці та захаращувати їх сторонніми предметами.

15. Будинки та інші об`єкти не забезпечено адресними вказівниками (назва вулиці, номер будинку), встановленими на фасадах будівель або інших і видних місцях і освітлюваними у темний час доби.

16. Відсутні окреслення захисних зон для наявних блискавковідводів (резервуари для зберігання бензину та ДП) відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України № 258 від 25.07.2006р. «Про затвердження Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів».

17. На електродвигуни, світильники, інші електричні машини, апарати та обладнання, встановлені у вибухонебезпечних або пожежонебезпечних зонах, не нанесено знаки, що вказують на їх ступінь захисту згідно з чинними стандартами.

18. Допускається прокладати електропроводи в пластмасовій гофрі по горючих конструкціях в будівлі насосної.

19. Допускається встановлювати електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати на горючі основи в будівлі охорони.

20. Не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання.

21. Не влаштовано захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог (будівлі обладнати пристроями блискавкозахисту, провести перевірку наявних пристроїв блискавкозахисту).

22. Будинки, приміщення та споруди не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, системою пожежогасіння, системою пожежної сигналізації).

23. Територія підприємства, будинки, споруди, приміщення, технологічні установки не забезпечено первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку.

24. Наявний пожежний щит не укомплектовано протипожежним інвентарем згідно вимог норм (2 вогнегасники, 1 протипожежне покривало, 1 багор або лом та гак, 2 лопати, 2 сокири).

25. На території підприємства не встановлено спеціальні пожежні щити (стенди) з розрахунку один щит (стенд) на 5000 кв.м захищуваної площі.

26. Не забезпечено захист вогнегасників від потрапляння прямих сонячних променів.

27. Майданчики всередині обвалувань не посипано піском.

28. Територію резервуарних парків (нафтобаз), насосних станцій для перекачування ЛЗР та ГР не обгороджено огорожею з негорючих матеріалів не менше 2 м заввишки.

29. На кожному трубопроводі, що подає в резервуар ЛЗР і ГР (або відводить їх із резервуара), запірна арматура встановлена на відстані ближче 3 м від резервуара.

30. На кожний резервуар не складено технологічну карту, в якій вказуються номер резервуара, його тип, призначення, максимальний рівень наливання, мінімальний залишок, швидкість наповнення і випорожнювання (не вказано швидкість наповнення і випорожнювання).

31. Допускається розміщувати електро- та газозварювальну апаратуру на відстані ближче 50 м від діючих резервуарів (до резервуарів АЗС).

32. На складах резервуарного парку відсутній запас вогнегасних речовин і також засоби їх подавання в кількості, необхідній для гасіння пожежі в найбільшому резервуарі.

33. Допускається розливання ЛЗР та ГР в приміщенні будівлі складу, не пристосованого для розливання.

34. Допускається проведення монтажних і ремонтних робіт із застосуванням вогневих (зварювальних) робіт на відстані ближче 20 м від наповнених резервуарів, а також від порожніх резервуарів від ЛЗР і ГР, якщо вони не очищені у встановленому порядку.

35. Не вивішено на видимих місцях плакати, які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки.

36. Не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту з урахуванням вимог техногенної безпеки.

37. Не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії.

38. На об`єкті з метою своєчасного виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, не створені автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

39. Не укладено договір (угоду) про обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами.

40. На об`єкті не створено об`єктовий матеріальний резерв для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій та проведення невідкладних відновлювальних робіт.

41. На об`єкті підвищеної небезпеки не створено диспетчерську службу.

42. Відсутні Схеми оповіщення, які повинні зберігаються в приміщенні диспетчерської служби на видному місці.

43. Допуск до роботи працівників здійснюється без проходження ними навчань, інструктажів з питань цивільного захисту, зокрема з техногенної безпеки з реєстрацією в Журналі інструктажів з питань цивільного захисту, пожежної безпеки та дій у надзвичайних ситуаціях відповідно до наказу МВС України № 1021 від 05.12.2019р. «Про затвердження Порядку затвердження програм навчання та інструктажів з питань пожежної безпеки, організації та контролю за їх виконанням».

44. Не розроблено інструкцію щодо порядку забезпечення техногенної безпеки та дій працівників об`єкта у разі виникнення надзвичайної ситуації.

45. На підставі результатів ідентифікації ПНО не проведено паспортизацію ПНО.

46. Не проведено Експертизу декларації безпеки об`єктів підвищеної небезпеки.

47. Об`єкт підвищеної небезпеки не включено до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.

48. Здійснити обов`язкове страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання.

49. Провадження господарської діяльності об`єкту здійснюється без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Також позивачем сформовані фототаблиці із виявленими в ході позапланового заходу порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки у будівлях відповідача (а.с.33-39).

Примірник Акту перевірки № 37 від 19.05.2021р. надіслано ТзОВ «Агро фонд» поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення 19.05.2021р. (а.с.22).

Крім того, 20.05.2021р. щодо директора ТзОВ «Агро фонд» ОСОБА_1 складено протоколи серія ЛB № 017576 про адміністративне правопорушення відповідно до ст.175-2 КУпАП та серії ЛВ № 017547 - про адміністративне правопорушення відповідно до ст.175 КУпАП, з якими керівник ТзОВ «Арго фонд» був ознайомлений; згідно його письмових пояснень порушення будуть усунуті при наявності коштів (а.с.23, 24).

Відповідно до постанови серії ЛВ № 016697 від 24.05.2021р. директора ТзОВ «Арго фонд» ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.175, 175-2 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 4080 грн. (а.с.28-31).

Також позивачем представлені докази сплати вказаного штрафу ОСОБА_1 в добровільному порядку (а.с.32).

За твердженням позивача, порушення законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки були виявлені у будівлях відповідача, які перевірялася Бродівським РВ ГУ ДСНС України у Львівській обл.; вищезазначені порушення безумовно створюють загрозу для життя і здоров`я працівників, та інших людей, що можуть там перебувати. Продовження експлуатації будівель ТзОВ «Агро фонд» без усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки становить загрозу виникнення пожежі та в подальшому перешкоджатиме її гасінню і евакуації людей з будівель ТзОВ «Агро фонд».

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що наявність значної кількості порушень, які були виявлені під час позапланової перевірки, при подальшій експлуатації будівлі складу насіння і жому, будівлі контори, будівлі дробовідбірної та складу паливно-мастильних матеріалів за адресою: 80600, Львівська обл., Бродівський район, Смільнівська сільська рада, урочище «Промисловий центр», 2, може призвести до загрози життю та здоров`ю людей, виникнення пожежі, майнових втрат і негативних екологічних наслідків, також важкої ліквідації пожежі та складного проведення евакуаційних заходів у зв`язку з відсутністю відповідних умов, що, в свою чергу, створює загрозу життю та здоров`ю людей.

На думку суду, зупинення експлуатації будівель відповідача є пропорційним та повним заходом реагування на виявлені порушення та спрямоване на збереження безпеки та здоров`я людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення.

Відповідачем не усунуті порушення вимог пожежної та техногенної безпеки, через що експлуатація спірних будівель до повного усунення виявлених перевіркою порушень є недопустимою.

Оскільки на час розгляду справи доказів, які б свідчили про усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не надано, а виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, тому наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації будівлі складу насіння і жому, будівлі контори, будівлі дробовідбірної та складу паливно-мастильних матеріалів до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є вірними, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Частиною 5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно з ч.7 ст.7 цього Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За приписами ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст.70 зазначеного Кодексу визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2 ст.70 вказаного Кодексу).

Правила пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р., є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (п.4 Розділ І вказаних Правил).

Пунктами 26 та 33 ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю, а небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Згідно визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Звідси, чинне законодавство пов`язує наявність чи відсутність загрози для життя і здоров`я людей від тих чи інших порушень законодавства у сфері пожежної безпеки не тільки із їхньою можливістю спричинити саму пожежу, але й сприяти її швидкому розвитку.

Таким чином, у випадку наявності підстав для застосування одного з таких заходів реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, орган контролю звертається до суду із адміністративним позовом.

В розглядуваному випадку позивачем шляхом проведення перевірки виявлена сукупність порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки під час експлуатації будівлі складу насіння і жому, будівлі контори, будівлі дробовідбірної та складу паливно-мастильних матеріалів за адресою: 80600, Львівська обл., Бродівський район, Смільнівська сільська рада, урочище «Промисловий центр», 2, при цьому на час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не усунуті такі порушення.

За таких обставин в суду першої інстанції були наявними правові підстави для задоволення заявленого позову.

У частині доводів апелянта колегія суддів враховує, що застосування розглядуваного крайнього заходу обґрунтовано позивачем належними доказами та причинами.

Так, представленими доказами доводиться відсутність усунення відповідачем виявлених порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Обґрунтування наведеного заходу зумовлено необхідністю вжиття дієвих та своєчасних заходів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Також враховуючи цільове призначення наведеного об`єкта відповідача та виявлені під час його експлуатації порушення, тривалий час їх неусунення, в колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості доводів позивача про наявність за цих умов загрози безпосередньо життю та здоров`ю людей.

При цьому, колегія суддів зауважує, що поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є оціночним. Водночас, встановлені у цій справі порушення, безперечно, в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки стосуються, зокрема, протипожежних норм.

Зокрема, колегія суддів вважає, що системи пожежної сигналізації призначені для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів, як наприклад, евакуація людей, виклик пожежно-рятувальних підрозділів, відключення або блокування (розблокування) інших інженерних систем. Невлаштування систем протипожежного захисту збільшує час виявлення пожежі, що, у свою чергу, призводить до несвоєчасних заходів щодо евакуації людей та матеріальних цінностей на ранній стадії виникнення пожежі та може призвести до отримання травм, загибелі людей, що знаходяться в будівлі, та значних матеріальних втрат.

Непроведення вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій горищ вогнетривким розчином пришвидшить процес горіння та розповсюдження продуктів горіння по будівлі та на горищі, перехід пожежі на всю площу приміщення та на сусідні будівлі, що, в свою чергу, створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Наявність неукомплектованого пожежного щита, відсутність укомплектування первинними засобами пожежогасіння не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників.

Порушення вимог щодо улаштування, утримання та експлуатації електромереж і електрообладнання створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії, що може призвести до загибелі людей.

Згідно практики Європейського суду з прав людини оцінка додержання ст.1 Першого протоколу спирається на «справедливу рівновагу (баланс)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, й інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання (рішення в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції»).

Однак цей баланс не варто розуміти як необхідність обов`язкового досягнення «соціальної справедливості» у кожній конкретній справі. Зазначений критерій означає, що повинно бути розумне співвідношення (іншими словами - обґрунтована пропорційність) між метою, якої передбачається досягти, та засобами, що для цього використовуються. «Справедливого балансу» не буде дотримано, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення в справі «Трегубенко проти України»).

Тобто порушення ст.1 Першого протоколу становить не саме по собі ущемлення прав особи, а наявний істотний дисбаланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном (рішення від 23.01.2014р. в справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У пошуках «справедливої рівноваги» Європейський суд з прав людини враховує велику кількість різноманітних чинників. Але й у цих питаннях (як і в питаннях наявності «суспільного інтересу») також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Що стосується конкретних обставин справи, то заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації будівель слід застосувати з метою попередження негативних наслідків, які можуть настати за наявних умов існування реальної загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, можливі обмеження відповідача в здійсненні ним основної діяльності за наслідками застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), не можуть бути співрозмірними із гарантованими державою правами людини на життя і здоров`я, особисту безпеку, які є найвищою соціальною цінністю, а їх забезпечення - головним обов`язком держави.

Норма ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України передбачає можливість застосування у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення:

роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів;

експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень;

випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Отже, вказана норма оперує узагальненими поняттями, без виділення конкретних особливостей наведених робіт, будівель, випуску продукції тощо.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями.

Оскільки відповідачем не усунуті порушення вимог пожежної безпеки у будівлі складу насіння і жому, будівлі контори, будівлі дробовідбірної та складу паливно- мастильних матеріалів, призначених для перебування людей, недопустимою слід вважати їх експлуатацію до повного усунення виявлених перевіркою порушень.

Обраний судом спосіб задоволення заявленого позову - зупинення експлуатації будівель відповідача до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, окрім виконання робіт, пов`язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, за своїм змістом не суперечить приписам ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України і не заперечує суті застосованого судом заходу реагування.

Формальна невідповідність сформульованого судом заходу реагування у буквальному виразі приписам Кодексу цивільного захисту України не призводить до будь-якого порушення прав відповідача, не покладає на нього додатковий тягар і не сприяє будь-якому свавіллю зі сторони позивача суб`єкта владних повноважень.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що позовні вимоги ГУ ДСНС України у Львівській обл. про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, а тому такі підлягають до задоволення.

Стосовно покликань апелянта на відсутність винесення позивачем відповідного припису щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю); саме невиконання такого припису є обов`язковою та необхідною передумовою для звернення до суду із розглядуваним позовом, колегія суддів зазначає таке.

Вказані твердження апелянта побудовані виключно на змісті ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно якої на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Між тим, вказана норма не містить будь-якого застереження щодо можливості звернення органу державного нагляду (контролю) до суду із розглядуваним позовом лише за наявності невиконання раніше винесеного припису і неусунення в установлені строки виявлених порушень.

Буквальний зміст цієї норми свідчить про те, що саме суд вправі за позовом органу державного нагляду (контролю) прийняти рішення щодо повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг. Стосовно вжиття інших заходів реагування (тобто, відмінних від перерахованих) орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис.

Натомість, системний аналіз приписів ст.ст.67, 68 Кодексу цивільного захисту України, які є спеціальними нормами, вказує на право посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, на звернення до суду із відповідним позовом у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими позовні вимоги задоволені у визначений спосіб.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, через що останній підлягає до задоволення, із вищевказаних мотивів.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ТзОВ «Агро фонд».

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро фонд» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.09.2021р. в адміністративній справі № 140/7033/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро фонд».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Р. Б. Хобор
С. М. Кузьмич
Дата складання повного тексту судового рішення: 19.01.2022р.