Справа № 440/9869/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 р. Справа № 440/9869/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАФ Гарант" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 (суддя С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039) по справі № 440/9869/21

за позовом ОСОБА_1

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАФ Гарант"

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельна інспекції України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАФ Гарант", в якому просив скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт від 03.03.2021 реєстраційний номер ІУ96 виданого замовнику ТОВ "ПАФ ГАРАНТ" на реконструкцію громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 .

07.10.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт від 07.10.2021 реєстраційний номер ІУ96, виданого замовнику ТОВ "ПАФ ГАРАНТ" на реконструкцію громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 та заборони ТОВ "ПАФ ГАРАНТ" проводити будь-які будівельні, підготовчі роботи що пов`язані з реконструкцією громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Черненко Любові Володимирівни про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову у справі №440/9869/21 шляхом зупинення дії дозволу на виконання робіт ІУ96 від 03.03.2021, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України замовнику Товариству з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" на реконструкцію громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по вулиці Котляревського,1/27 в м.Полтаві та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" проводити будь-які будівельні роботи, що пов`язані з реконструкцією громадського будинку по вулиці Котляревського,1/27 в м.Полтаві, до набрання законної сили судовим рішенням у даній адміністративній справі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАФ Гарант" подано апеляційну скаргу, в якій третя особа просить скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення адміністративного позову.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції шляхом забезпечення позову фактично вирішено спір між сторонами до ухвалення рішення у справі, що є неприпустимим. Також зазначає, що висновки суду першої інстанції про наявність реальної загрози невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ґрунтується виключно на припущених позивача. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно надав перевагу інтересам саме позивача, не урахувавши при цьому, що вжиті заходи забезпечення позову навпаки призводять до перешкод у здійсненні законної господарської діяльності третьої особи та в свою чергу, погіршення її майнового стану.

Представники апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримали доводи викладені в апеляції та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновків, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спосіб забезпечення позову є співмірним із предметом адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених вказаних норм свідчить про те, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З аналізу вказаних норм вбачається, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту.

Предметом оскарження в межах даної справи є, зокрема, дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції на виконання будівельних робіт №ІУ96 від 03.03.2021.

Так, позивач вважає, що дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції на виконання будівельних робіт №ІУ96 від 03.03.2021, виданий ТОВ «ПАФ ГАРАНТ» на реконструкцію громадського будинку (банку) під готель з порушенням за рахунок добудови та надбудови по вул. Котляревського, 1/27 м. Полтави порушує права ОСОБА_1 , як суміжного землекористувача та власника суміжного приміщення, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 оскільки реально можуть призвести до погіршення та/або руйнування майна, що знаходиться у його власності.

Під час будівельних робіт у приміщенні будівельне сміття (каміння, цегла, шматки, облицювання) падають з верхніх поверхів, оскільки здійснюється надбудова будинку, на земельну ділянку, що знаходиться в оренді ОСОБА_1 , створюючи загрозу життю та здоров`ю людей та працівників, що знаходяться в офісному приміщенні, в зв`язку з чим, Інспекцією по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста складено припис від 13.09.2021 року про зупинення будь-яких робіт до встановлення огорожі (h=1.6м) місця проведення робіт на фасаді будинку та застосувати сітку.

Відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвіл на виконання будівельних робіт є чинним до завершення будівництва об`єкта.

У той же час, у зв`язку з закінченням будівництва оскаржуваний дозвіл втратить чинність, що унеможливить визнання його незаконним та скасування у судовому порядку, отже, призведе до неможливості захисту та поновлення порушених прав позивача, а також належного виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

До того ж, заявник зазначає про можливість завдання невідворотних наслідків у наслідок виконання оскаржуваного дозволу, таких як руйнація прилеглого будинку та загроза невизначеному колу осіб, які постійно знаходяться в безпосередній близькості з об`єктом будівництва.

Як вказує заявник, ТОВ «ПАФ ГАРАНТ» виконує будівельні роботи, а саме реконструкцію громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови, будівельне сміття (каміння, цегла, шматки облицювання) падають на земельну ділянку біля офісних приміщень, таким чином створюючи загрозу життю та здоров`ю людей.

Наданий до суду припис від 13 вересня 2021 року №3480 Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста про зупинення будь-яких робіт до встановлення огорожі (h=1.6м) місця проведення робіт на фасаді будинку та застосування сітки, який залишився не виконаним, доводить твердження представника позивача про загрозу життю та здоров`ю людей, які постійно знаходяться в безпосередній близькості з об`єктом будівництва.

Таким чином, реалізація оскаржуваного дозволу шляхом продовження здійснення будівельних робіт, може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а виконуванні будівельні роботи за відсутності дотримання правил безпеки для життя та здоров`я людей можуть завдати невідворотних наслідків.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективно захистити або поновити порушенні права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову в даній справі.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вжиття вказаних заходів є співмірним із заявленими вимогами та не зумовило фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.03.2019 у справі № 826/8311/18.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У той же час, слід зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову за даних обставин має на меті виключно збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та не зумовлює його фактичне вирішення по суті.

Забезпечення позову буде ефективним засобом захисту (поновлення) порушених прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також вказує на необхідність справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, як приклад наводяться рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Конституційним Судом України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 було наголошено на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

На підставі вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову колегія суддів вважає, що задоволення заяви про забезпечення позову є обґрунтованим та співмірним заявленим позовним вимогам.

У даному випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, судом повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАФ Гарант" - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 по справі № 440/9869/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 11.02.22.