Справа № 580/3245/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3245/21 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Кучми А.Ю., Степанюка А.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок Міністерства внутрішніх справ України від 02.04.2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в Органах внутрішніх справ;

-зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення, нарахування та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму;

-зобов`язати ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області видати наказ про виплату та виплатити одноразову грошової допомогу ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправним та скасовано висновок Міністерства внутрішніх справ України від 02.04.2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в Органах внутрішніх справ.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України заяву ОСОБА_1 від 21.01.2020 з доданими документами та висновок щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.01.2020 з доданими документами і прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Зокрема, апелянт вказує, що оскільки при проведенні медико-соціальної експертизи позивача представники закладів охорони здоров`я МВС України до складу комісії не залучались, зазначене унеможливило прийняття рішення за надісланими матеріалами відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Апелянт зазначає, що його було повідомлено про те, що лікарями ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» ОСОБА_1 на медико-соціальну експертну комісію не направлявся та представників закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались, що є прямим порушенням вимог Положення, наявність зазначеної вище невідповідності надісланих матеріалів вимогам Положення унеможливила затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 .

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 - підполковник міліції начальник відділу організації роблоти, зонального контролю та опрацювання оперативної інформації УДСБЕЗ УМВС - 06.09.1999 звільнений з ОВС в запас ЗС України (через хворобу) (наказ УМВС в Черкаській області від 06.09.1999 №204 о/с).

Як встановлено судом ОСОБА_1 первинно встановлено з 19.08.2019 II групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС (довідка до акту огляду МСЕК №2 серії 12 ААБ №464181 від 20.08.2019).

Відповідно до довідки МСЕК №2 серії 12 ААА №033762 від 08.01.2020, ОСОБА_3 встановлено 80% втрати професійної працездатності.

21.01.2020 позивач звернувся до УМВС України в Черкаській області із заявою вх. №1/Ч-31 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності. До заяви додано копії: паспорта та РНОКПП; довідок МСЕК; довідки з НАСК "Оранта"; індивідуальної програми реабілітації та свідоцтва про хворобу; довідку з банку.

За наслідками розгляду цих документів Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 04.03.2020 №7411/15-2020 повернув матеріали до УМВС України в Черкаській області та зазначив, що під час розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано про не належне оформлення медичних документів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, рішенням по якому від 21.08.2020 у справі №580/2227/20, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2021, адміністративний позов задоволено частково, зокрема зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.01.2020 з доданими документами про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 2 групи інвалідності і прийняти відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" та п.9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 у справі №580/2227/20, МВС України повторно розглянуло документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та 02.04.2021 затвердило висновок про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Листом від 21.04.2021 №Ч-70 УМВС України в Черкаській області з посиланням на лист Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 07.04.2021 №14284/15-2021 повідомило позивача, що за результатами розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги 02.04.2021 затверджено висновок про відмову у призначені такої грошової допомоги.

Вважаючи висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, а саме: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги. Підстави, з якої виходив відповідач, відмовляючи позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, вказана норма не містить. Отже, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону №565-XII.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

На підставі ч.6 ст.23 Закону України від 20.12.1990 №565-XII Про міліцію (далі - Закон №565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

02 липня 2015 року прийнято Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

На виконання пункту 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №850, що набрав чинності з 31.10.2015.

Пунктом 1 Порядку №850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно з п.2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності (200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи).

Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідно до пункту 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).

З аналізу викладених норм Порядку №850 вбачається, що після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №822/1579/17.

При цьому, пунктом 14 Порядку № 850 встановлено вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги.

Такк, згідно з вищевказаним пунктом, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, в медичних документах позивача, а саме у свідоцтві про хворобу №418, зазначено, що причиною втрати працездатності та встановлення інвалідності є захворювання, «ТАК» пов`язане з проходженням ОСОБА_1 служби в ОВС.

Апелянт вказує, що підставою для відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги було повідомлення про те, що лікарями ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» ОСОБА_1 на медико-соціальну експертну комісію не направлявся та представників закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались, що є прямим порушенням вимог Положення, і наявність зазначеної вище невідповідності надісланих матеріалів вимогам Положення унеможливила затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає вищевказані доводи безпідставними, оскільки, перш за все, такі твердження є суб`єктивною позицією відповідача, яка не підтверджена ним жодними належними доказами.

В той же час, надана позивачем довідка видана уповноваженим органом, є дійсною та не скасована у встановленому законодавством порядку.

Окрім того, як вірно наголосив суд першої інстанції, вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, а саме: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Підстави, з якої виходив відповідач, відмовляючи позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, вказана норма не містить. Отже, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону №565-XII.

Згідно з приписами частини першої-другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, оскільки відповідач не навів визначених у пункті 14 Порядку №850 підстав для відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у нього права на призначення такої допомоги.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді А.Ю. Кучма,

А.Г. Степанюк