Справа № 640/16064/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Пащенко К.С. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Справа № 640/16064/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Ю.Еф.Кепітал Партнерс Україна»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення

і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.Еф.Кепітал Партнерс Україна» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просило суд:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 23.10.2017 № ;

- визнати протиправною і скасувати нараховану пеню і зобов`язати відповідача вилучити її з ІКП позивача по податку на майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 23.10.2017 № .

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановляючи таке рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що уточнюючих декларацій не є погашенням податкового боргу платником податків у розумінні норм Податкового кодексу України, оскільки платник податків не погашав (не сплачував) податковий борг, а корегував податкові зобов`язання (грошові зобов`язання) в сторону зменшення, тобто, фактично, усував помилку при визначенні суми податкового зобов`язання.

При цьому, суд зазначив, що подання ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» уточнюючої податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік, якою зменшено суму самостійно визначеного грошового зобов`язання, не є сплатою боргу, а тягне за собою лише зміну раніше задекларованого податкового зобов`язання, в даному випадку шляхом його зменшення, і ніяким чином не може бути прирівняне до погашення податкового боргу для цілей нарахування штрафу у відповідності до положень ст. 126 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням у частині задоволення позовних вимог, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у цій частині та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що Позивачем порушено строки сплати нарахованої суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, а тому просить скасувати таке рішення суду та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 та від 17.12.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» (далі - ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна») () є юридичною особою та перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві.

20.02.2016 ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» подано до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві звітну податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у якій у колонці «Тип об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості» замість коду об`єкта 1-9 зазначено прочерк.

09.06.2017 ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» подано до ДПІ в Подільському районі ГУ ДПС у м. Києві уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у якій не заповнено колонку «Тип об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості». У вказаній декларації суму податкового зобов`язання за ІІІ квартал 2016 року скориговано на 19 098,92 грн. та заявлено суми до зменшення податкового зобов`язання за 2016 рік.

25.09.2017 ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» подано до ДПІ в Подільському районі ГУ ДПС у м. Києві уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у якій знову не заповнено колонку «Тип об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості». Вказаною декларацією заявлено до зменшення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За податковою декларацією від 25.09.2017 ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» зменшено суми грошового зобов`язання по житловій нерухомості в ІКП по платежу 18010100.

04.10.2017 ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна», за результатами якої складено акт № 1763/26-15-13-01/33835113 від 04.10.2017 «Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

У вказаному акті № 1763/26-15-13-01/33835113 від 04.10.2017 зафіксовано порушення строків сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлених пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України.

Надалі на підставі акту № 1763/26-15-13-01/33835113 від 04.10.2017 винесено податкове повідомлення-рішення від 23.10.2017 № на суму 10 479,13 грн. та нараховано пеню у розмірі 5 481,72 грн.

Позивач, вважаючи, що податковий орган протиправно нарахував йму штраф та пеню за невчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765 (далі - Порядок № 765).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У пп.пп. 14.1.39, 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У п. п. 48.1-48.3 ст. 48 ПК України передбачено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У п. 48.5 ст. 48 ПК України визначено, що податкова декларація повинна бути підписана: 48.5.1. керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником; Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку; 48.5.2. фізичною особою - платником податків або його представником; 48.5.3. особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.

Відповідно до п. 48.7 ст. 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Пунктом 49.8 ст. 49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Форму податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 10.04.2015 № 408.

Так, у колонках 2-4, 7 такої декларації зазначаються тип об`єкта житлової або нежитлової нерухомості, загальна площа об`єкта нерухомості, ставка податку та річна сума податку, яка підлягає сплаті.

Як убачається із приміток до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкти нерухомості ідентифікуються за кодами типів об`єкта нерухомості та зазначаються у колонці 2 декларації. Так об`єкти житлової нерухомості ідентифікуються за кодами 1 - 3, об`єкти нежитлової нерухомості - 4 - 9, в залежності від виду об`єкта.

Облікові показники нарахованих та сплачених сум з податку до бюджетів відображаються у інтегрованій картці платника, яка відкривається за кодом бюджетної класифікації згідно з Класифікацією доходів бюджету, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11, для сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів: житлової нерухомості (коди типу об`єкта 1 - 3) на код бюджетної класифікації 18010100, нежитлової нерухомості (коди типу об`єкта 4 - 9) на код бюджетної класифікації 18010400.

Декларування податкових зобов`язань з податку за звітний (податковий) період формою декларації передбачено за житлові та нежитлові об`єкти нерухомості одночасно.

При цьому, програмним забезпеченням автоматично здійснюється визначення сум податкових зобов`язань, що підлягають імпортуванню до інтегрованих карток платника за відповідними кодами бюджетної класифікації, що ідентифікуються за кодами типів об`єкта нерухомості, зазначених платником податку у колонці 2 декларації, шляхом підсумку сум податкових зобов`язань зазначених у колонці 7 декларації за відповідними групами кодів типів об`єктів.

Механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів встановлено Порядком № 765.

Відповідно до п. 3 розділу І Порядку № 765 інтегрована картка платника - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку № 765 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

При взятті на облік платника протягом відповідного року територіальним органом Міндоходів відкриваються інтегровані картки платника з дати нарахування або сплати податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску (залежно від того, яка з цих подій настала раніше).

Відповідно до п.п. 1, 4 розділу ІІІ Порядку № 765 нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов`язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов`язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації.

Нарахування узгоджених сум грошових зобов`язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

При поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов`язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання.

Відповідно до пп. 266.7.5 п. 266.7, пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Статтею 102 ПК України передбачено 1095 днів для подання уточнюючої декларації.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, обов`язково має містити коди типів об`єктів житлової та нежитлової нерухомості та суму податку, який сплачується за кожен з таких типів, з метою внесення таких даних до інтегрованих карток платника за відповідними кодами бюджетної класифікації.

Разом з тим, у випадку прийняття контролюючим органом податкової звітності платника податків, зобов`язання, зазначені у цій звітності підлягають нарахуванню в інтегрованій картці платника.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що податкова декларація ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» від 20.02.2016 у колонці «Тип об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості» не містить коду об`єкта нерухомості.

Водночас, суми грошового зобов`язання, задекларовані в податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, були автоматично відображені в інтегрованій картці платника ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» по платежу 18010100, а саме по податку на нерухоме майно (житлова нерухомість).

Втім, як було правильно встановлено судом першої інстанції, правильність відображення зобов`язання в ІКП ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» по платежу 18010100 не є предметом розгляду цієї справи, а отже суд не уповноважений встановлювати правомірність чи навпаки протиправність такого відображення в ІКП ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в межах розгляду цієї справи.

Таким чином, за задекларованим зобов`язанням у ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» виник обов`язок здійснювати авансові внески з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у строки до 30.04.2016, до 30.07.2016, до 30.10.2016, 30.01.2017.

При цьому, колегія суддів відзначає, що 20.02.2016 ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» подало декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а 09.06.2017 та 25.09.2017 - уточнюючі декларації. Зокрема, уточнюючою декларацією від 25.09.2017 було зменшено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 13 098,92 грн. - у І кварталі, на 13 098,92 грн. - у ІІ кварталі на 13 098,92 грн. - у ІІІ кварталі на 13 098,92 грн. - у ІV кварталі.

Тобто, уточнюючою податковою декларацією податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, було зменшено Позивачем на ті ж самі суми, які були зазначені у звітній податковій декларації.

Тож, при поданні такої уточнюючої податкової декларації відсутній об`єкт застосування штрафних (фінансових) санкцій, оскільки подання уточнюючої податкової декларації не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання.

Податкова декларація, у тому числі уточнююча, не є документом, що підтверджує здійснення платником податків сплати податкових зобов`язань.

Як було правильно зазначено судом першої інстанції, податковим законодавством не передбачена подача уточнюючих податкових декларацій, якими змінено розмір податкових зобов`язань, у якості сплати платником податків узгоджених первинними (звітними) податковими деклараціями податкових зобов`язань.

Крім того, при відсутності уточнюючої податкової декларації узгодженою є та сума грошового зобов`язання, яка вказана у податковій декларації, однак коли таку уточнюючу податкову декларацію подано, то узгодженою буде сума грошового зобов`язання, яка вказана вже в уточнюючій податковій декларації, оскільки з моменту її подання відповідні дані, викладені у звітній податковій декларації, вважаються помилковими.

Тож, доводи Апелянта про те, що у зв`язку з поданням Позивачем уточнюючої податкової декларації фактично відбулась сплата (погашення) самостійно визначеного податкового зобов`язання, проте з порушенням граничного строку сплати на 239, 331, 423, 514 днів, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених ст. 126 Податкового кодексу України, є необґрунтованими та безпідставними.

При цьому, у контексті аналізу доводів апеляційної скарги, судова колегія відзначає, що специфіка нарахування штрафної санкції, відповідно до ст. 126 ПК України, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на вже погашену суму податкового боргу, таким чином, при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 ПК України.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 09.04.2019 у справі № 807/423/18 та від 16.04.2019 у справі № 805/4877/16-а.

Отже, подання ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» уточнюючої податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік, якою зменшено суму самостійно визначеного грошового зобов`язання, не є сплатою боргу, а тягне за собою лише зміну раніше задекларованого податкового зобов`язання, в даному випадку шляхом його зменшення, і ніяким чином не може бути прирівняне до погашення податкового боргу для цілей нарахування штрафу відповідно до ст. 126 ПК України.

З огляду на це, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності складання Відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 23.10.2017, яким на ТОВ «Ю. Еф. Кепітал Партнерс Україна» накладено штраф у розмірі 20% у сумі 10 479,13 грн за затримку на 239, 331, 423, 514 днів оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Водночас, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме правову позицію, викладену ним в рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене та перевіривши рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову в частині щодо визнання протиправним та скасування спірного ППР.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 27 січня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова