Справа № 260/68/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/68/21 пров. № А/857/19185/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року (головуючий суддя Гаврилко С.Є, м. Ужгород, повний текст складено 21.09.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання дій та бездіяльності протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області в якому просив стягнути з Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області на його користь: заборгованість по заробітній платі в сумі 72881,13 (сімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 13 коп., середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення та понесені судові витрати.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з січня по листопад 2020 року в сумі 72881,13 (сімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню 13 копійок) грн із утриманням податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Королівська селищна рада Берегівського району Закарпатської області оскаржила його в апеляційному порядку, просить рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі від 16.09.2021 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що підставою для задоволення позову ОСОБА_1 вказав своє звільнення із займаної посади 30.11.2020 на підставі п.п. 4 п. 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад».

Відповідно до даної норми, повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році відповідно до підпункту 2 цього пункту.

Проте, відповідно до рішення Теківської сільської ради№420 від 07.02.2019, повноваження ОСОБА_1 було достроково припинено сільською радою за народною ініціативою.

Частиною третьою статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених статтею 79 цього Закону, що має наслідком звільнення його з посади

За змістом частин першої та абзацу першого частини другої статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови вважаються достроково припиненими у разі: його звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови; припинення його громадянства; набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього; набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; відкликання з посади за народною ініціативою; визнання його судом недієздатним, безвісно відсутнім або оголошення таким, що помер; його смерті.

Повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути також достроково припинені, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Згідно ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова може бути відкликаний з посади за народною ініціативою в порядку, визначеному Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» з особливостями, передбаченими частинами шостою - десятою цієї статті, не раніше як через рік з моменту набуття ним повноважень.

Згідно ч. 8 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення про дострокове припинення повноважень за народною ініціативою сільського, селищного, міського голови, який був обраний шляхом самовисування, приймається за поданням територіальної виборчої комісії відповідною сільською, селищною, міською радою більшістю голосів від її складу.

Повноваження сільського, селищного, міського голови припиняються достроково, а відповідна особа звільняється з посади у випадку народної недовіри, - з дня прийняття відповідною радою або витим керівним органом відповідної політичної партії рішення, про дострокове припинення повноважень сільського, селищного міського голови.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування», посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно- дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Тобто, повноваження Пенцкофера М.А. закінчилися 07.02.2019, а тому з цього моменту в нього були відсутні підстави для нарахування та виплати заробітної плати самому собі.

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Закарпатського окружного адміністративного суду у якому просив: визнати протиправним та скасувати розпорядження Теківського сільського голови Пенцкофера М. А. № 5 від 08 лютого 2018 року про зупинення дії рішення № 420т від 07 лютого 2019 року (позачергової) тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року по справі №260/241/19, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним розпорядження Теківського сільського голови Пенцкофера М. А. № 5 від 08 лютого 2018 року про зупинення дії рішення № 420 від 07 лютого 2019 року (позачергової) тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради.

Даним судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений повноважень сільського голови з моменту прийняття рішення Теківською сільською радою 07.02.2019, не мав права здійснювати владні та управлінські функції, і чинним законодавством не передбачено можливості сільського голови зупинення рішення сільської ради про припинення його ж повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки стосовно особи яка є учасником справи - ОСОБА_1 встановлено судовим рішенням відсутність у нього повноважень сільського голови з 07.02.2019, то в подальшому не підлягають доказуванню момент та підстави припинення його повноважень.

Дані судові рішення є загальнодоступними та містяться на ЄДРСР.

Запис у трудовій книзі не є доказом здійснення ним своїх повноважень сільського голови, оскільки трудова книжка перебувала безпосередньо у позивача і він ухилявся від внесення запису про припинення повноважень.

В свою чергу, ОСОБА_1 не міг здійснити виплату зарплати самому собі, оскільки органи Державної казначейської служби були повідомлені про відсутність у нього повноважень та їх припинення у лютому 2019 року, а тому не проводили будь-яких виплат на його користь.

Крім того, апелянт вважає, що позивачем пропущено строк на звернення до суду визначений ст. 122 КАС України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»(далі Закон України № 2493-III), служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно із статтею 9 Закону України № 2493-III посадова особа місцевого самоврядування має, в тому числі, право на оплату праці залежно від посади, яку вона займає, рангу, який їй присвоєно, якості, досвіду та стажу роботи.

Посадові особи одержують заробітну плату, розмір якої має забезпечувати достатній життєвий рівень (статті 21 частини 1 Закону України № 2493-III).

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Нормами статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Положеннями статті 115 КЗпП України регламентовано строки виплати заробітної плати. Так, вказаними законодавчими нормами передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з січня по листопад 2020 року в сумі 72881,13 (сімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню 13 копійок) грн. суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що згідно записів, які містяться в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період із 17 листопада 2015 року по 30 листопада 2020 року останній перебував на посаді голови Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. (а.с. 5 ). А як вбачається з довідок виконавчого комітету Теківської сільської ради № 02-10/384 від 30 листопада 2020 року та № 02-10/386 від 30 листопада 2020 року заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з січня по листопад 2020 року становить 72881,13 грн (а.с.а.с. 6, 9). Однак, при звільненні ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати виплачено не було і відповідач жодних доказів на спростування вказаної обставини до суду не надав.

З огляду на це, суд першої вважав, що в спірних правовідносинах Теківська сільська рада, як роботодавець, свій обов`язок щодо виплати позивачу заробітної плати не виконала і так, заборгованість за 2020 рік склала 72881,13 грн.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується.

Підставою для задоволення позову позивач вказав своє звільнення із займаної посади 30.11.2020 на підставі п.п. 4 п. 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад».

Відповідно до даної норми, повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році відповідно до підпункту 2 цього пункту.

Постановляючи рішення суд першої інстанції належним чином не перевірив повноваження позивача, як сільського голови, а обмежився лише оглядом копії Трудової книжки останнього.

Апелянтом до апеляційної скарги надано копію рішення Теківської сільської ради від 07.02.2019 №420 «Про дострокове припинення повноважень сільського голови» п. 2 якого повноваження ОСОБА_1 було достроково припинено сільською радою за народною ініціативою(а.с.86).

Судом апеляційної інстанції із змісту апеляційної скарги встановлено, що розпорядженням Теківського сільського голови ОСОБА_1 (позивача у справі) № 5 від 08 лютого 2018 року було зупинено дію рішення № 420 від 07 лютого 2019 року (позачергової) тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради.

Однак, вказане розпорядження було оскаржено у судовому порядку і рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року по справі №260/241/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним розпорядження Теківського сільського голови Пенцкофера М. А. № 5 від 08 лютого 2018 року про зупинення дії рішення № 420 від 07 лютого 2019 року (позачергової) тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений повноважень сільського голови з моменту прийняття рішення Теківською сільською радою 07.02.2019, не мав права здійснювати владні та управлінські функції, і чинним законодавством не передбачено можливості сільського голови зупинення рішення сільської ради про припинення його ж повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, колегія судів зазначає, що згідно ч.3 статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених статтею 79 цього Закону, що має наслідком звільнення його з посади

У відповідності до вимог частин першої та абзацу першого частини другої статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови вважаються достроково припиненими у разі: його звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови; припинення його громадянства; набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього; набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; відкликання з посади за народною ініціативою; визнання його судом недієздатним, безвісно відсутнім або оголошення таким, що помер; його смерті.

Повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути також достроково припинені, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Згідно ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова може бути відкликаний з посади за народною ініціативою в порядку, визначеному Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» з особливостями, передбаченими частинами шостою - десятою цієї статті, не раніше як через рік з моменту набуття ним повноважень.

Згідно ч. 8 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення про дострокове припинення повноважень за народною ініціативою сільського, селищного, міського голови, який був обраний шляхом самовисування, приймається за поданням територіальної виборчої комісії відповідною сільською, селищною, міською радою більшістю голосів від її складу.

Повноваження сільського, селищного, міського голови припиняються достроково, а відповідна особа звільняється з посади у випадку народної недовіри, - з дня прийняття відповідною радою або витим керівним органом відповідної політичної партії рішення, про дострокове припинення повноважень сільського, селищного міського голови.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування», посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно- дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

З урахуванням вказаного, оскільки повноваження Пенцкофера М.А. припинені 07.02.2019, то відповідно такого слід вважати звільненим, а відтак з цього часу відсутні підстави для нарахування та виплати заробітної плати позивачу.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з січня по листопад 2020 року в сумі 72881,13 (сімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню 13 копійок) грн. не має.

Оскільки відсутні підстави для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, то відповідно позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку на підставі ст. 117КЗпП України також задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, бо судом порушено норми матеріального та процесуального права, а у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області задовольнити, скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року по справі № 260/68/21.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання дій та бездіяльності протиправними.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.В. Ніколін

В.Я. Качмар

повний текст складено 27.01.2022