Справа № 640/22699/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Кузьмінської К.В.,

За участю представника позивача: Бардіної О.О.,

представника відповідача: Дикого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , заявлене 08 лютого 2022 року про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генерального прокурора України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України від 28 жовтня 2019 року № 1232ц про звільнення його з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України;

- поновити його з 29 жовтня 2019 року на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України;

- зобов`язати Генерального прокурора в день початку роботи Офісу Генерального прокурора перевести його на аналогічну посаду в Офісі Генерального прокурора;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день поновлення на посаді.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року позовні вимоги - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України від 28 жовтня 2019 року № 1232ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України.

Поновлено ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України з 29 жовтня 2019 року.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 700 857 (сімсот тисяч вісімсот п`ятдесят сім) гривень 56 копійок.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 29 793 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три) гривні 54 копійки допущено до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі, Офіс Генерального прокурора, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

08 лютого 2022 року під час апеляційного розгляду справи надійшла заява від представника позивача - Бардіної О.О. про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №640/5305/20, №640/19291/19 та №640/24239/19.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що питання законності та чинності Порядку проходження прокурорами атестації та Порядку роботи кадрових комісій має суттєве значення для вирішення цієї справи.

На думку заявника, враховуючи, що наразі оскаржується наказ Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 «Про затвердження Порядку проходження прокурорами атестації» та наказ Генерального прокурора від 17.10.2019 №233 «Про затвердження Порядку роботи кадрових комісій» у межах справ №640/5305/20, №640/19291/19 та №640/24239/19, наявні причини щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення таких справ.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви Бардіної О.О. від 08.02.2022 про зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні вказаного клопотання, з наступних підстав.

Так, порядок зупинення провадження в адміністративній справі регулюється статтею 236 КАС України.

При цьому, даною статтею передбачено підстави для обов`язкового зупинення провадження в справі, а також підстави, за яких суд має право здійснити таку процесуальну дію.

Зокрема, відповідно до п. 3 частини першої ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто, зупинення провадження у справі на підставі даного пункту частини 1 статті 236 КАС України можливе виключно у випадку об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої за відсутності умови, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, 17 жовтня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва було відкрито провадження у справі №640/19291/19, предметом розгляду якої є оскарження Наказу Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 «Про затвердження Порядку проходження прокурорами атестації».

Крім того, 10 грудня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва було відкрито провадження у справі №640/24239/19, предметом розгляду якої є оскарження Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженного Наказом Генерального прокурора відд 03.10.2019 №221.

До того ж, 17 березня 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва було відкрито провадження у справі №640/5305/20, предметом розгляду якої, є, зокрема, оскарження Наказу Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 «Про затвердження Порядку проходження прокурорами атестації» та наказу Генерального прокурора від 17.10.2019 №233 «Про затвердження Порядку роботи кадрових комісій».

На даний час, рішення у вказаних справах відсутні, тобто триває розгляд таких справ у суді першої інстанції.

Таким чином, з моменту відкриття провадження у таких справах судом не винесено остаточне рішення, що може свідчити про свідоме затягування вирішення даної справи у разі зупинення провадження з вказаних підстав.

На думку колегії суддів, наявність на розгляді Окружного адміністративного суду міста Києва справ №640/5305/20, №640/19291/19 та №640/24239/19 саме по собі не може свідчити про наявність підстав для зупинення провадження у справі, враховуючи, що предметом розгляду даної справи є питання оскарження Наказу Генерального прокурора України від 28 жовтня 2019 року № 1232ц про звільнення ОСОБА_1 з посади та поновлення його на відповідній посаді.

На даний час, Порядок №221 та Порядок №233 наразі є чинними та регулюють чіткі правила поведінки для визначеного кола осіб.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція), відповідно до якого, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав-учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами упродовж розумного строку.

Не вдаючись до детального аналізу практики Європейського суду з прав людини з питання, що розглядається, колегія суддів ураховує висновки цього суду про те, що трудові спори за своєю природою вимагають оперативного вирішення, ураховуючи значимість цього питання для зацікавленої особи, яка через звільнення втрачає засоби для існування.

Отже, тривале зволікання судами з розглядом трудових спорів, різновидом яких є спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, ставить під загрозу дотримання з боку України пункту 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічний висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №826/25204/15 та постанові Верховного Суду від 7 квітня 2021 року у справі №200/5251/20-а.

При цьому, зупинення провадження у справі щодо проходження публічної служби покладає на обох сторін надмірний тягар правової невизначеності.

Так, орган, з якого звільнено особу, не може прийняти на цю посаду іншу особу з огляду на можливість поновлення на цій посаді попереднього працівника, а особа, яку звільнено, не розуміє перспективи свого подальшого проходження публічної служби та потреби у працевлаштуванні.

У зв`язку з цим, для даної категорії справ законодавством встановлено стислі процесуальні строки з метою своєчасного та оперативного розгляду: місячний строк для звернення до суду замість загального шестимісячного; віднесено такі справи до справ незначної складності зі зменшеними строками розгляду.

Таким чином, невиправдане зупинення провадження у справах даної категорії є неприпустимим та не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Крім того, матеріали справи містять достатньо доказів для забезпечення повного та всебічного розгляду справи, та дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави визначенні п. 3 частини першої ст. 236 КАС України для умов зупинення провадження у справі в даному випадку відсутні.

Керуючись ст. ст. 9, 236, 241, 242, 243, 248, 311, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 заявлене 08 лютого 2022 року про зупинення провадження у справі №640/22699/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук