Справа № 320/1588/21
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1588/21
09 лютого 2022 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,
суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,
секретаря Строяновської О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась у суд з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправним і скасування розпорядження Білоцерківського міського голови від 01 жовтня 2020 року про звільнення її з посади начальника Управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, поновлення на посаді, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, а також моральної шкоди в розмірі 100 тис. грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року скасовано, а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано розпорядження Білоцерківського міського голови від 01 жовтня 2020 року №424-К «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради з 02 жовтня 2020 року.

Стягнуто з Білоцерківської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 жовтня 2020 року по 02 лютого 2022 року в розмірі 196468 (сто дев`яносто шість тисяч чотириста шістдесят вісім) грн 14 коп. з урахуванням податків та зборів.

Допущено постанову до негайного виконання в частині поновлення на посаді начальника Управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць. У решті позову відмовлено.

02 лютого 2022 року на адресу апеляційного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із прибуттям до суду.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів уважає, що заяву потрібно частково задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до пункта 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 3 цієї правової норми для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1, 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України)

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі їх видів наданих послуг, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Позивачем до відшкодування судових витрат заявлено: оплату правової допомоги в розмірі 25000,00 грн, витрати, пов`язані із прибуттям до суду в розмірі 640,00 грн.

У матеріалах справи наявні договір про надання правової допомоги від 21 грудня 2021 року; квитанція від 25 січня 2022 року про сплату коштів за договором в розмірі 25000,00 грн; додаток № 1 із розрахунком гонорару від 25 січня 2022 року, квитки на проїзд у маршрутному автобусі Біла Церква- Київ в розмірі 640,00 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18000,00 грн, витрати, пов`язані із прибуттям до суду в розмірі 460,80 грн пропорційно до задоволених позовних вимог (72%).

Керуючись статтями 132, 139, 241, 252, 311, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Білоцерківської міської ради (, 09117, м.Біла Церква, вул. Я.Мудрого, 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати в розмірі 18460 (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят) грн 80 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька