Справа № 357/270/22
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/270/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ковальчук Ю. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до: 1) поліцейського Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області сержанта поліції Лебедєвої Тетяни Петрівни, 2) Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області, 3) Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до поліцейського Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області сержанта поліції Лебедєвої Тетяни Петрівни, 2) Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області, в якому просив суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5172032 від 21 грудня 2021 року скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 21 грудня 2021 року близько 17 год. 55 хв. він рухався на своєму автомобілі Toyota Rav 4 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Першотравнева в напрямку до перехрестя з круговим рухом, яке перетинається з вул.Ярослава Мудрого в м.Біла Церква. Виїхав на перехрестя з круговим рухом, таким чином щоб його автомобіль знаходився ближче до кругу, в суміжній смузі руху в тому ж напрямку, праворуч від нього рухався автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в подальшому він випередив даний автомобіль, і рухався дещо попереду відносно нього, напрямку руху не змінював. Коли проїхав перехрестя з круговим рухом, відчув удар в праву бокову частину свого автомобіля, відразу прийняв праворуч та зупинився. Більше з даного місця до 19 год. 30 хв. він не з`їжджав, тому що працівниками поліції здійснювалося оформлення матеріалів адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, а тому вчинити інкриміноване йому правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП він не міг о 19 год. 16 хв. 47 сек. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 214478 від 21 грудня 2021 року дорожньо-транспортна пригода трапилась о 17 год. 55 хв. Про наявність оскаржуваної постанови він дізнався, коли працівник поліції зачитав протокол про адміністративне правопорушення, надав для ознайомлення інші матеріали справи, лише після цього від відповідача - 1 він дізнався, що відносно нього винесена оскаржувана постанова. Зазначав, що при винесенні оскаржуваної постанови він присутнім не був, прав йому не роз`яснювалися, він не мав можливості до початку розгляду справи заявити клопотання, отримати правову допомогу. Жодних доказів в оскаржуваній постанові, які б підтверджували, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та в матеріалах справи немає. Отже, опис обставин в оскаржуваній постанові не відповідає дійсності.

Ухвалою суду від 14 січня 2022 року позовну заяву прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи. Залучено до участі в справі у якості другого відповідача - Департамент патрульної поліції.

Крім того, даною ухвалою запропоновано відповідачам подати до суду матеріали адміністративної справи на підставі яких винесено постанову серії ЕАО № 5172032 від 21.12.2021 про накладення адміністративного стягнення та належним чином завірену копію оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач отримав 19 січня 2022 року.

Відповідач -1, 2 отримали ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами 18 січня 2022 року.

Відповідач -3 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами 24 січня 2022 року.

08 лютого 2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, мотивуючи тим, що справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 21 грудня 2021 року вимог дорожньої розмітки 1.3 ПДР, було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи поліцейським було роз`яснено позивачу його права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи поліцейський назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується та всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, поліцейський, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Після чого позивача ознайомлено з винесено постановою та повідомлено порядок її оскарження. Отже, винесення постанови відповідачем-1 в порядку скороченого провадження на місці вчинення правопорушення позивачем було здійснено відповідно до та в межах чинного законодавства.

Враховуючи, що клопотань із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не надходило, відповідачем у встановлений судом строк надано відзив, тому судом вирішено провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

21 грудня 2021 року поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Лебедєвою Тетяною Петрівною, винесено постанову якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 21 грудня 2021 о 19:33:20 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Rav 4 Hybrid», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою: Біла Церква по вул.Першотравнева, 4а, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.3 здійснив її перетин, чим порушив п.8.5.1 ПДР, за що адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказана постанова не містить відомостей про доручення до справи будь-яких доказів вчинення правопорушення та підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про роз`яснення права прав та отримання постанови.

Позивач звертаючись до суду з позовом вказував, що постанова ухвалена з порушенням норм адміністративного законодавства, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови він присутнім не був, права йому не роз`яснювалися, він не мав можливості до початку розгляду справи заявити клопотання, отримати правову допомогу. Крім того, жодних доказів в оскаржуваній постанові, які б підтверджували, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки матеріали адміністративної справи не містять.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення позивачем вимог п.8.5.1 ПДР, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 8.5.1. Правил дорожнього руху України - горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами. Лінію перетинати забороняється (пп.1.3 п.34.1 Розділу 34 « Дорожня розмітка» ПДР України).

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статі 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Орган (посадова особа), що розглядає справу, зобов`язаний встановити подію та склад правопорушення, забезпечити та врахувати всі докази та прийняти законне рішення.

Тобто, саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, факт порушення вимог п.8.5.1 ПДР позивач повністю заперечує, при цьому вказує, що постанова не містить будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Так, Верховний Суд в постановах від 29 квітня 2020 року у справі №283/2460/16-а та від 17 березня 2020 року у справі №334/8803/16-а (2-а/334/459/16) вказав, що основною умовою під час розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Разом з цим, суд не вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Для підтвердження порушення вказаного у оскаржуваній постанові відповідач, відповідно до ст.251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення.

Згідно матеріалів справи відповідач подав відзив на позов, до відзиву відповідачем не було долучено будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того, зі змісту постанови від 21 грудня 2021 року вбачається, що остання не містить відомостей про докази на підставі яких відповідач прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та порушення вимог дорожньої розмітки 1.3.

Ухвалою суду від 14 січня 2022 року зобов`язано відповідачів надати суду матеріали адміністративної справи на підставі яких винесено постанову серії ЕАО № 5172032.

Однак, відповідачами не додано до відзиву доказів, на яких зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зупинку автомобіля, яким вчинено правопорушення, встановлення особи водія, роз`яснення йому прав та розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак відповідачем не надано суду належних доказів, якими було би підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення та проведено працівником поліції розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вказаного у постанові серії ЕАО № 5172032 від 21 грудня 2021 року, не підтверджується жодним доказом.

За таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, належним захистом порушеного права особи, є скасування оспорюваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову шляхом скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5172032 від 21 грудня 2021 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн. згідно платіжного доручення № 98 від 29.12.2021, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до: 1) поліцейського Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області сержанта поліції Лебедєвої Тетяни Петрівни, 2) Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області, 3) Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО № 5172032 від 21 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закрити провадження в даній адміністративній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, Код ) на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 454,00 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач - 1: поліцейський Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області сержант поліції Лебедєва Тетяна Петрівна. Місцезнаходження: вул.Сухоярська, буд.18-а, м.Біла Церква, Київська обл., 09109.

Відповідач - 2: Батальйон патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області. Місцезнаходження: вул.Сухоярська, 18-а, м.Біла Церква, Київська область, 09100.

Відповідач - 3: Департамент патрульної поліції. Місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048. Код .

СуддяМ. М. Бебешко