Справа № 420/20784/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії за віком від 09.09.2021 року № 95, прийняте відносно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії з 02.09.2021 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 21.11.1992 року по 01.10.1994 року в Кооперативі Меркурій-1, з 01.10.1994 року по 22.02.1995 року в МП Планета, та з 12.04.1995 року по 03.10.2003 року в АП КАРЕН-92.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02 вересня 2021 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком після досягнення ІНФОРМАЦІЯ_1 віку 60 років.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 отримала копію рішення про відмову у призначенні пенсії за віком №95 від 09.09.2021 року, яке було прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області Цим рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, при цьому відмова ґрунтувалась на тому, що: вік заявника - 61 рік; необхідний страховий стаж становить 26 років; страховий стаж особи - 19 років 5 місяців 8 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 21.11.1992 року по 22.09.1995 року, оскільки відсутній запис про звільнення з кооперативу Меркурій-1 та прийняття до МП Планета; з 12.04.1995 року по 31.12.1998 року, з 08.08.2000 року по 03.10.2003 року, оскільки запис про звільнення засвідчений печаткою іншого підприємства, запис або довідка про перейменування відсутні; відповідно до даних із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про застраховану особу з вересня 2000 відсутні.

Позивач вважала рішення від 09 вересня 2021 року №95 про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки її трудова книжка містить усі необхідні відомості про періоди її роботи на вказаних підприємствах.

Ухвалою від 15.11.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

21.12.2021 року представник відповідача ГУ ПФУ в Одеській області подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач звернулася до Головного управління із зверненням №6826 від 02.09.2021 року через Веб-портал Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком в порядку Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та доданими документами: довідка про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; трудова книжка від 17.11.1977 року НОМЕР_1 ; свідоцтво про народження дитини від 05.12.2008 року; свідоцтво про укладення шлюбу від 16.12.2008 року; свідоцтво про зміну імені від 05.12.2008 року; свідоцтво про розірвання шлюбу від 26.08.1998 року; паспорт громадянина України.

Рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу №95 від 09.09.2021 року винесено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Позивач звернулася до Головного управління із електронним зверненням №20166/П-1500-21, щодо надання інформації про відмову в призначенні пенсії. Листом Головного управління №19636-20166/П-02/8-1500/21 від 23.10.2021 року та рішенням №95 від 09.09.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу повідомлено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано такі періоди, а саме: 21.11.1992 р. - 22.09.1995 р., оскільки відсутній запис про звільнення з кооперативу Меркурій-1 та прийняття до МП Планета; 12.04.1995 р. - 31.12.1998 р. та 08.08.2000 р. - 03.10.2003 р., оскільки записи про звільнення засвідчений печаткою іншого підприємства, запис або довідка про перейменування підприємства відсутні. Вказано, що для зарахування періодів роботи необхідно надати довідки відповідно до вимог п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 від №637, виданих на підставі первинних документів за час виконання робіт.

Відповідач вказав, що згідно з п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За наведених обставин, позивач буде мати право на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 у разі надання документів, що підтвердять наявність не менше 26 років страхового стажу, або за досягненням 63-річного віку та наявність страховою стажу не менше 20 років.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутні підстави для призначення пенсії позивачу відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 вересня 2021 року звернулася до органу Пенсійного фонду України із зверненням №6826 від 02.09.2021 року через Веб-портал Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком в порядку Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та доданими документами: довідка про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; трудова книжка від 17.11.1977 року НОМЕР_1 ; свідоцтво про народження дитини від 05.12.2008 року; свідоцтво про укладення шлюбу від 16.12.2008 року; свідоцтво про зміну імені від 05.12.2008 року; свідоцтво про розірвання шлюбу від 26.08.1998 року; паспорт громадянина України (а.с. 18-20).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 09 вересня 2021 року за №95 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, яке обґрунтоване тим, що: вік заявника - 61 рік; необхідний страховий стаж становить 26 років; страховий стаж особи - 19 років 5 місяців 8 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 21.11.1992 року по 22.09.1995 року, оскільки відсутній запис про звільнення з кооперативу Меркурій-1 та прийняття до МП Планета; з 12.04.1995 року по 31.12.1998 року, з 08.08.2000 року по 03.10.2003 року, оскільки запис про звільнення засвідчений печаткою іншого підприємства, запис або довідка про перейменування відсутні; відповідно до даних із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про застраховану особу з вересня 2000 відсутні (а.с. 14).

У рішенні вказано, що для зарахування періодів роботи необхідно надати довідки відповідно до вимог п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, виданих на підставі первинних документів за час виконання робіт.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 позивач у спірні періоди працювала на таких підприємствах: запис №16 - 21.11.1992 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу продавцем в Кооператив Меркурій-1, а з 01.10.1994 року переведена з кооперативу Меркурій-1 в МП Планета (запис № 17), з якого 22.02.1995 року була звільнена за власним бажанням (запис №18).

З 12.04.1995 року ОСОБА_1 була прийнята кладовщиком в магазин Хороший (запис №19). Над вказаним записом міститься найменування підприємства - АП КАРЕН -92. З цього підприємства позивач звільнена 03.10.2003 року (запис № 20) (а.с. 11-12).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.26 Закону до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Отже, необхідною умовою призначення позивачу пенсії за віком є досягнення нею 59-річного віку та наявність страхового стажу у 2019 році 26 років.

Згідно вимог статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначенні пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Системний аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі №235/805/17, від 06.12.2019 у справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі №500/1561/17, від 05.12.2019 у справі №242/2536/16-а.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року №58 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом.-після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції №58).

Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Відповідно до п.18 постанови Ради міністрів СРСР від 06 вересня 1973 р. №656 Про трудові книжки робочих та службовців відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації, а тому саме по собі недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, але не для особи, яка до таких порушень не мала будь-якого відношення, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження її трудового стажу. Разом з тим, доказів, які б спростовували спірні періоди трудової діяльності позивача, відповідач не надав. Зокрема, не надано доказів того, що позивачка не працювала у спірні періоди.

Крім того, суд звертає увагу, що перед записами №№ 19, 20 наявний штамп АП «Карен-92», що свідчить про те, що запис № 19 про прийняття на роботу кладовщиком в магазин «Хороший» та запис № 20 про звільнення з роботи, які засвідчені печаткою вказаного підприємства (АП «Карен-92») підтверджують період роботи позивача з 12.04.1995 по 03.10.2003 на цьому підприємстві. Тому підстав для неврахування цього періоду роботи у відповідача не було.

Також слід звернути увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №754/14898/15-а.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи,

Тобто, відповідно до вказаних приписів законодавства, обов`язок щодо підтвердження трудового стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яка звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи.

Частиною першою статті 20 Закону №1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній форм.

Абзацом 9 статті 20 Закону №1058-IV передбачено, що за осіб, зазначених у пунктах 8, 11 - 14 статті 11 цього Закону, страхові внески сплачуються в порядку і строки, визначені Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів цільових фондів, з яких цим особам сплачуються відповідно грошове забезпечення, страхові виплати, допомога, надбавка і компенсації.

У силу частини шостої статті 21 Закону № 1058-IV відомості про осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 10, 12 - 15, 18 статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками-роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу.

Таким чином, враховуючи те, що позивач при зверненні до органів Пенсійного Фонду України надала всі необхідні документи, про недоліки яких чи посилання на їх відсутність не зазначено, посилання відповідача на неможливість врахування у страховий стаж періоду роботи в з 08.08.2000 р. по 03.10.2003 р. у зв`язку з тим, що відсутні відомості у системі персоніфікованого обліку, є безпідставними, оскільки вини ОСОБА_1 у цьому немає, такі відомості відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування подаються підприємствами, установами, організаціями, які виплачуються заробітну плату, грошове забезпечення.

Вказана правову позицію висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2018 року у справі №641/5501/17.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Донецькій області протиправно не зарахувало до страхового стажу позивачки періоди роботи з 21.11.1992 року по 01.10.1994 року в Кооперативі Меркурій-1, з 01.10.1994 року по 22.02.1995 року в МП Планета, та з 12.04.1995 року по 03.10.2003 року в АП КАРЕН-92, а тому вказані періоди підлягає зарахуванню до її загального страхового стажу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області, оскільки останнє приймало оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: вул. Генерала Батюка, буд. 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії за віком від 09.09.2021 року № 95, прийняте відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії з 02.09.2021 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 21.11.1992 року по 01.10.1994 року в Кооперативі Меркурій-1, з 01.10.1994 року по 22.02.1995 року в МП Планета, та з 12.04.1995 року по 03.10.2003 року в АП КАРЕН-92.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: вул. Генерала Батюка, буд. 8, м. Слав`янськ, Донецька область, 84121, ) на користь ОСОБА_1 ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів