Справа № 340/2055/21
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2022 року м. Дніпросправа № 340/2055/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Солодкова К.А.

за участю представників: позивача -Карпушев Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 ( суддя першої інстанції Момонт Г.М.) в адміністративній справі №340/2055/21 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСАКОМ" про стягнення коштів за податковим боргом,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксаком» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксаком» на користь Державного бюджету України заборгованості з податку на додану вартість в сумі 8 419,85 грн, у тому числі 4 228,59 грн основного зобов`язання та 4 191,26 грн штрафних (фінансових) санкцій з рахунків у банках, що обслуговують такого платника та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксаком» на користь Державного бюджету України заборгованості з податку на прибуток в сумі 75 322,51 грн, у тому числі 75 298,00 грн основного зобов`язання та 24,51 грн пені з рахунків у банках, що обслуговують такого платника.

Позиція обґрунтована тим, що у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість у сумі 8 419,85 грн та з податку на прибуток в сумі 75 322,51 грн. згідно даних податкового обліку Враховуючи те, що податковим органом було здійснено заходи, спрямовані на погашення вказаної податкової заборгованості, однак вона залишається не погашеною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Аксаком» на користь Державного бюджету України в особі Головного управління ДПС у Кіровоградській області податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 75 322,51 грн (сімдесят п`ять тисяч триста двадцять дві грн 51 коп.) з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «Аксаком». Стягнуто з ТОВ «Аксаком» на користь Державного бюджету України в особі Головного управління ДПС у Кіровоградській області податковий борг з податку на додану вартість у сумі 8 419,85 грн (вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять грн 85 коп.) із рахунків ТОВ «Аксаком» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Аксаком» податкового боргу з податку на додану вартість в частині джерела погашення такого боргу з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство відмовлено.

З апеляційною скаргою на рішення суду в частині відмови у задоволені позову звернувся позивач - Головне управління ДПС у Кіровоградській області, в обґрунтування якої зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, за винятком податкового боргу, який виник до 01.07.2015 року. Податковий борг з податку на додану вартість, який позивач просить стягнути у даній справі виник 2019 році. Таким чином, не підлягає задоволенню позовна вимога в частині джерела погашення податкового боргу з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ «Аксаком».

Позиція апелянта обґрунтовується тим, що 19.02.2019 року відповідач подав до контролюючого органу податкове декларацію з податку на додану вартість за січня 2019 року, задекларувавши суму позитивною значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредит) поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 рядок. 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету в сумі 19862.00 грн. (рядок 1 8). Станом на 19.12.2019 року контролюючий орган провів камеральну перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки було складено Акт № 10535/26-15-04-05-ІбМ 1 22733 1.

Актом перевірки було встановлено порушення п.201.10 ст,201 Подат кової о кодексу України, а саме: порушення граничних строків реєстрації подат кових пак іадних та розрахунків коригування до податкових накладних за 2018-2019 роки в Єдиному реєстрі податкових накладних.

26.02.2020 року контролюючим органом на підставі акту перевірки № 10535/26-15-04- 05-16/41227331, було сформоване податкове повідомлення рішення № згідно якого «Відповідачу» було визначено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 4191.26 грн.

Податкове повідомлення рішення № було надіслане на адресу Товариства, однак вручене не було платнику податків податкове повідомлення-рішення. причиною нс І вручення зазначено - «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Відповідно до довідки про заборгованість, розрахунку податкового боргу з податку на додану вартість та інтегрованої картки відповідача має заборгованість в сумі 8 419,85 грн.. в т.ч. 4228,59 грн. основного зобов`язання та 4191.26 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до ідентифікаційних даних відповідача з 12.11.2020 року ТОВ «ЛКСАКОМ» було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість.

Пунктом 200-1.8. ст. 200-1 Податкового кодексу України визначено: «Після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на нього рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається».

Визначена сума грошового зобов`язання у добровільному порядку не була сплачена платником податків, що стало підставою для звернення контролюючого органу то суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, згідно з поданою ТОВ «Аксаком» податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2018 рік відповідачем задекларовано суму податку на прибуток у розмірі 92 925,00 грн (а.с.10-11).

Окрім того, податковим органом нараховано ТОВ «Аксаком» пеню в розмірі 24,51 грн (а.с.8).

Відповідно до облікової картки платника податку на прибуток встановлено, що з урахуванням переплати у сумі 5 077,00 грн та сплати 12 550,00 грн, за ТОВ «Аралія Груп» рахується податковий борг з податку на прибуток у загальному розмірі 75 322,51 грн (92 925,00 грн + 24,51 грн 5 077,00 грн 12 550,00 грн) (а.с.8-9).

Згідно з поданою ТОВ «Аксаком» податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2019 року платником податку задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету у сумі 19 862,00 грн (а.с.14).

З огляду на акт про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Аксаком» №10535 від 19.12.2019 р. (а.с.15) ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2020 р., яким до ТОВ «Аксаком» застосовано штраф у сумі 4 191,26 грн (а.с.15, зі зворотного боку).

Відповідно до облікової картки платника податку на додану вартість встановлено, що за ТОВ «Аксаком», з урахуванням переплати у сумі 15 663,41 грн, податковий борг з податку на додану вартість становить 8 419,85 грн (19 862,00 грн 15 663,41 грн + 4 191,26 грн) (а.с.12-13).

18.12.2018 р. податковим органом виставлено податкову вимогу №252925-17, яка направлена відповідачу, проте поштове відправлення повернуто відправнику (а.с.16-17).

Приймаючи рішення, суд виходив з того, що відповідач доказів погашення боргу суду не надав, докази оскарження вказаної податкової заборгованості в адміністративному або судовому порядку в матеріалах справи відсутні, тому заявлена позивачем сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачений та підлягає стягненню з рахунків, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить. Крім того, не підлягає задоволенню позовна вимога в частині джерела погашення податкового боргу з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ «Аксаком», оскільки джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, за винятком податкового боргу, який виник до 01.07.2015 року. Податковий борг з податку на додану вартість, який позивач просить стягнути у даній справі виник у 2019 році.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2001.5 статті 2001 ПК України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Положеннями пункту 2001.6 статті 2001 ПК України визначено, що якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Згідно з пунктом 2001.8 статті 2001 ПК України після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням електронних рахунків визначено Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569, із змінами і доповненнями.

Відповідно до п. 184.6 ст. 184 Податкового кодексу України (ПКУ) при анулюванні реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Якщо платник податку, реєстрація якого анулюється, має податкові зобов`язання за результатами останнього податкового періоду, така сума податку враховується в суму зменшення бюджетного відшкодування, а при його відсутності платник зобов`язаний погасити суму податкових зобов`язань або податкового боргу з цього податку, що виникли до такого анулювання, за їх наявності, незалежно від того, залишатиметься така особа зареєстрованою як платник цього податку на день сплати такої суми податку чи ні.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.

За підсумками звітного (податкового) періоду відповідно до задекларованих у податковій декларації з податку результатів діяльності платником податку проводиться розрахунок з бюджетом.

Суми податку, зазначені в податкових деклараціях з податку, перераховуються Казначейством до бюджету з електронного рахунка платника податку не пізніше останнього дня строку, встановленого для самостійної сплати податкових зобов`язань.

При анулюванні реєстрації платника податку:

1) податкові зобов`язання визначаються на підставі податкової декларації з податку за підсумками останнього звітного (податкового) періоду, визначеного п. 184.6 ст. 184 ПКУ. Після анулювання такої реєстрації залишок коштів на електронному рахунку платника податку після розрахунків з бюджетом за результатами останнього звітного (податкового) періоду перераховується до бюджету;

2) якщо залишок коштів на електронному рахунку недостатній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на підставі поданих контролюючому органу податкових декларацій з податку, остаточний розрахунок з бюджетом таким платником здійснюється з власного поточного рахунка на електронний рахунок;

3) якщо залишок коштів на електронному рахунку після перерахування до бюджету перевищує суми узгоджених податкових зобов`язань з податку за підсумками останнього звітного (податкового) періоду, такі суми повертаються з бюджету в порядку, передбаченому ст. 43 ПКУ, за заявою платника податку.

Таким чином, суми ПДВ, зазначені в податковій декларації з ПДВ, що подана особою за наслідками останнього звітного (податкового) періоду, перераховуються Казначейством до бюджету з електронного рахунка платника податку не пізніше останнього дня строку, встановленого для самостійної сплати податкових зобов`язань.

При цьому, якщо залишок коштів на електронному рахунку недостатній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань, то особа, реєстрація платника ПДВ якої анулювано, зобов`язана протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації, перерахувати з власного поточного рахунка на електронний рахунок необхідну суму коштів незалежно від того, залишатиметься особа зареєстрованою як платник цього податку на день сплати такої суми чи ні.

Щодо способу стягнення з відповідача податкового боргу, суд зазначає наступне.

Як було зазначено вище, нормами статті 95 Податкового кодексу України надано повноваження податковому органу обирати шляхи погашення такого податкового боргу, визначаючи які частини (суми) від загального розміру податкового боргу слід стягнути як з рахунків платника податків у банках, так і за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Разом із тим, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми податкового боргу одночасно як з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів так і рахунків платника податків у банках.

З урахуванням того, що на разі у відповідача анульовано реєстрацію платника податку, коштів які знаходяться на рахунках у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів не достатньо для погашення існуючого боргу з ПДВ за процедурою передбаченою Порядком № 569, підстави для поновлення такого рахунку у відповідача відсутні, тому, оскільки заборгованість з ПДВ в сумі 8 419,85 грн. є податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачений та підлягає стягненню з рахунків, що обслуговують такого платника податків та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є стягнення коштів з рахунків ТОВ «Аксаком» у банках, що його обслуговують по податку на додану вартість.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частинні незадоволених позовних вимог, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частинні відмови та ухвалення нового судового рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 в адміністративній справі №340/2055/21 скасувати в частині відмови у задоволені позову.

Позов в цій частині задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аксаком () на користь Державного бюджету України (рахунок UA0011561, отримувач: ГУК у Кіров.обл./тг м.Олексан/14060100, код отримувача 37918230, код класифікації доходів бюджету 14060100) заборгованість з податку на додану вартість у сумі 8 419,85 грн, в т.ч. 4 228,59 грн. основного зобов`язання та 4191,26 грн штрафних (фінансових) санкцій з рахунків у банках, що обслуговують такого платника та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 в адміністративній справі №340/2055/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повний текст виготовлено 24 січня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва