Справа № 280/6381/20
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

31 січня 2022 року справа 280/6381/20

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Бишевська Н.А., Ясенова Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 (суддя Стрельнікова Н.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання призначити пенсію

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.09.2020 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить скасувати рішення №48 від 02.07.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та зобов`язати призначити пенсію на пільгових умовах за списком №2 з дати звернення з 03.06.2020 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, відновленій рішенням Конституційного Суду України №1-р/2000 від 23.01.2020(ас1).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 позов задоволений (ас48).

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Запорізькій області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують, що суд помилково зобов`язав призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У спірних правовідносинах підлягає застосуванню пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Суд дійшов невірного висновку що право на пенсію за віком на пільгових умовах у позивачки виникло по досягненню 52 років. Таке право в неї виникне по досягненню 57 років (ас56).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 17.06.2019 виповнилось 52 роки (ас6).

ОСОБА_1 03.06.2020 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 (ас18).

Листом №0800-0202-8/33977 від 15.07.2020 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило, що рішенням №48 від 02.07.2020 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах оскільки відповідно до абзацу 1 пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 мають жінки після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на роботах зі шкідливими і важкими умовами. Згідно наданих документів, страховий стаж становить 27р10міс17дн, пільговий стаж за списком №2 становить 6р5міс29дн. Право на пенсію за віком на пільгових умовах настане 18.06.2024 (ас14).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до 01.04.2015, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Законом України №213 від 02.03.2015, який набрав чинності з 01.04.2015, стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладена в новій редакції, зокрема, абзацом 1 пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було передбачено що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацами 24-26 пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», було встановлено, що працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2000 від 23.01.2020 визнані неконституційними зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», внесені Законом України №213 від 02.03.2015 та Конституційний Суд вказав, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до 01.04.2015.

Якщо виходити з редакції пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка відновлена після рішення Конституційного Суду України, то правовідносини між сторонами виглядають таким чином:

ОСОБА_1 50 років виповнилось 17.06.2017 та її стаж на роботах за списком №2 складав 6р5міс29дн, замість необхідних 10 років. Водночас 6 років стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці надали їй право на зменшення віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 3 роки з 55 років до 52 років.

Тому, маючи загальний стаж роботи понад 27 років, ОСОБА_1 по досягненні 52 років на законних підставах звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ГУ ПФУ в Запорізькій області керується такими нормативними актами:

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених в частинах 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених в частині 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України №2148 від 03.10.2017, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Оскільки повний стаж роботи ОСОБА_1 за списком №2 становить 6р5міс29дн, право на призначення пенсії на пільгових умовах в неї виникне по досягненню 57 років.

На думку відповідача, є безпідставними посилання на рішенням Конституційного Суду України №1-р/2000 від 23.01.2020 про визнання неконституційними змін до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно абзаців 1, 2 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, вказаним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно абзаців 1, 2 пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Отже з набранням чинності Закону України №2148 від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 11.10.2017 умови призначення пенсії, передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення», на позивачку не розповсюджуються, а слід керуватись положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2000 від 23.01.2020 стосується осіб, які отримали право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до 11.10.2017.

Вирішуючи аналогічні правовідносини, Верховний Суд в постанові від 21.04.2021 у зразковій справі №360/361120 зазначив що пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України №2148 від 03.10.2017, який є ідентичним положенням статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України №213 від 02.03.2015, також не відповідає Конституції України, а тому не підлягає застосуванню оскільки відповідно до частини 4 статті 7 КАС України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Такий висновок підтриманий Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.11.2021.

З урахуванням викладеного окружний суд правильно підкреслив, що застосування суб`єктом владних повноважень до спірних правовідносин положень пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України №2148 від 03.10.2017, не відповідає принципу верховенства права та суперечить частині 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України; частині 3 статті 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових нормативно-правових актів або внесенні змін у діючі не допускається зменшення змісту та обсягу існуючих прав і обов`язків.

Колегія суддів відзначає, що статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України №213 від 02.03.2015, яка визнана неконституційною, та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України №2148 від 03.10.2017 запровадили поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням набутого стажу роботи та на пенсію за вислугу років, чим порушили легітимні очікування осіб, які вже мали необхідний стаж для призначення пенсії. Відтак, з урахуванням висновків Конституційного Суду України у рішенні від 23.01.2020 у справі №1-р/2000, обидва ці нормативні акти суперечать частині 1 статті 8 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В абзаці 6 пункту 4.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 у справі №1-р/2018 зазначено, що одним з елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, відповідно до якого, обмеження основних прав людини допустимо лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов правильного висновку, що оскільки стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України №213 від 02.03.2015, яка визнана неконституційною, та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України №2148 від 03.10.2017 суперечать Конституції України, а тому у відповідності до частини 4 статті 7 КАС України застосував Конституцію України як норму прямої дії.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 без змін.

Постанова набирає законної сили з 31.01.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Н.А. Бишевська

судді Т.І. Ясенова