Справа № 160/8944/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 січня 2022 року Справа №160/8944/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення сум допомоги та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якому просять суд:

- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо відмови в перерахунку щорічної одноразової допомоги до дня Перемоги за 2020 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у порядку ст.ст. 7, 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-ХІІ;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити у порядку ст. ст. 7, 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-ХІІ щорічну одноразову допомогу до дня Перемоги у 2020 р. у розмірі: ОСОБА_1 - 16380,00 грн., ОСОБА_2 - 16380,00 грн.;

- стягнути з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації у порядку ст. ст. 7, 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-ХІІ щорічну одноразову допомогу до дня Перемоги у 2020 р. на користь: ОСОБА_1 - 16380,00 грн., ОСОБА_2 - 16380,00 грн., з урахуванням виплачених сум;

- стягнути з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації у порядку ст. 56 Конституції України від 28.06.1996 р. № 254к/96-ВР, рішень Конституційного суду України від 22.05.2018 року № 5-р/2018, від 27.02.2020 р. № 3-р/2020 моральну шкоду на користь ОСОБА_1 - 4000,00 грн., ОСОБА_2 - 4000,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №160/8944/21 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №160/8944/21 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративна справа №160/8944/21 була передана для розгляду судді Царіковій О.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі №160/8944/21 вищезазначену позовну заяву залишено без руху.

До суду надійшли документи (вх. №120587/21) від представника позивачів, а саме: уточнений адміністративний позов (позовна заява) з додатками, в якому в якості відповідачів визначено Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Комунальний заклад "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради" та викладено позовні вимоги в наступній редакції:

- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо відмови в перерахунку щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2020 рік ОСОБА_1 , ОСОБА_2 учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у порядку ст.ст. 7, 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ від 22.10.1993;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити у порядку ст.ст. 7, 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-ХІІ від 22.10.1993 щорічну одноразову допомогу до Дня Перемоги у 2020 році ОСОБА_1 в розмірі 12 260, 00 грн., ОСОБА_2 в розмірі 12 260, 00 грн.:

- стягнути з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації у порядку ст.ст. 7, 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-ХІІ від 22.10.1993 щорічну одноразову допомогу до Дня Перемоги у 2020 році на користь ОСОБА_1 у розмірі 12 260, 00 грн., на користь ОСОБА_2 у розмірі 12 260, 00 грн., з урахуванням виплачених сум;

- стягнути з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації у порядку ст. 56 Конституції України "254к/96-ВР від 28.06.1996, Рішень Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018, від 27.02.2020 №3-р/2020 моральну шкоду на користь ОСОБА_1 в сумі 4000 грн., на користь ОСОБА_2 в сумі 4000 грн.

Суд вважає за необхідне зауважити, що в ухвалі від 01.11.2021 у справі №160/8944/21 суд зазначив про те, що оригінал позовної заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з додатками, який надійшов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 04.06.2021 (вх. №45602/21) був повернутий позивачам засобами поштового зв`язку разом з ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №160/8944/21.

Враховуючи те, що станом день автоматизованого розподілу адміністративної справи №160/8944/21 після її надходження з Третього апеляційного адміністративного суду для вирішення питання щодо відкриття провадження матеріали позовної заяви з додатками (вх. №45602/21 від 04.06.2021) були відсутні в адміністративній справі №160/8944/21, суд виніс ухвалу від 01.11.2021 про залишення позовної заяви без руху та встановив позивачам строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу позовної заяви, копій позовної заяви, а також належим чином завірених копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Водночас, з метою виконання вимог означеної ухвали суду представником позивачів надано до суду не оригінал позовної заяви з додатками (вх. №45602/21 від 04.06.2021), а фактично подано адміністративний позов (уточнений) (вх. №120587/21 від 30.12.2021), в якому змінено склад учасників справи (зокрема, додано другого відповідача в особі Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради").

При цьому, суд зауважує, що у первинній позовній заяві в якості єдиного відповідача у справі позивачем визначено Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Суд вважає, що поданий представником позивачів адміністративний позов (уточнений) не відповідає вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.

За приписами частин 1, 2 статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 5 статті 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Так, в адміністративному позові (уточненому) в якості відповідачів визначено Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Комунальний заклад "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради", однак у прохальній частині позову позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернуто виключно до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Отже, вимоги до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради в уточненому адміністративному позові до відповідача -2 відсутні.

Окрім того, суд звертає увагу позивачів на те, що в адміністративному позові (уточненому) зазначено про виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, що передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в нормах якого відсутні посилання "До Дня Перемоги".

За наведених вище обставин, позивачам слід уточнити зміст заявлених позовних вимог у відповідності до вимог статті 160 КАС України.

Згідно із ч. 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011).

Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

З матеріалів поданого адміністративного позову (уточненого) та доданих до нього документів слідує, що позивачі не погоджуються з діями відповідача-1 щодо відмови у перерахунку їм щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учасникам ліквідації наслідків Чорнобилької катастрофи, та просять суд зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити їм відповідну допомогу у належному розмірі, в порядку ст.ст. 7, 13 Закону №3551-XII, й стягнути останню з відповідача.

При цьому, суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Водночас, вжиття конструкції "повинен був дізнатись" в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

В даному випадку, суд наголошує на тому, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якої в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.

Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

В той же час, відповідно до частини 4 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тобто, Законом №3551-XII встановлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.

Отже, 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Як наслідок, перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17 та у постанові від 22.07.2021р. у справі №420/718/21.

Враховуючи наведену позицію Верховного Суду, суд зазначає, що перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду із цим позовом за період 2020 року слід обраховувати саме з 30.09.2020.

Таким чином, останнім днем звернення до суду з позовними вимогами щодо виплати допомоги за 2020 рік є 30.03.2021.

Водночас, із позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися лише 04.06.2021, тобто із значним порушенням строку звернення до суду, встановленого ст.122 КАС України.

Разом з цим, заяву про поновлення строку звернення до суду позивачі в порушення вищенаведених приписів ч.6 ст.161 КАС України не надали.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Водночас, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, з урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Таким чином, позивачам слід подати заяви про поновлення їм строку звернення до адміністративного суду з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

За приписами ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивачем не виконано у повному обсязі вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 01.11.2021 й подана на виконання вимог ухвали суду позовна заява (адміністративний позов (уточнений) є такою, що не відповідачає вимогам ст. 160 КАС України.

Відповідно до ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановленим судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви, з урахуванням наведених в означеній ухвалі обставин та вимог ст.121 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 241, 243, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення сум допомоги та моральної шкоди.

Встановити позивачам десятиденний строк з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

- подання до суду заяв про поновлення позивачам строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин;

- належним чином оформленої позовної заяви із уточненням змісту заявлених позовних вимог;

- примірників позовної заяви у новій редакції у відповідності до кількості учасників справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Царікова