Справа № 480/5488/21
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року Справа № 480/5488/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воловика С.В.,

за участі секретаря судового засідання - Гонтаренко І.І.,

представника позивача - Сивенка В.М.,

представника відповідача - Шинкаренко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/5488/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Сумській області про

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 45139-0417-1819 від 12.11.2020;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 9467-2406-1819 від 02.03.2021,

У С Т А Н О В И В:

І. Позиція позивача

Головним управлінням ДПС у Сумській області 12.11.2020 прийнято податкове повідомлення-рішення № 45145-0417-1819 про визначення податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб в сумі 25 790, 77 грн., а 12.11.2021 - податкове повідомлення-рішення № 45139-0417-1819 про визначення податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб в сумі 13 816, 48 грн.

На переконання позивача, вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки земельна ділянка, плату за користування якої визначив відповідач, використовується у господарській діяльності, зокрема, для зберігання транспортних засобів, їх ремонту та обслуговування, у зв`язку з чим, на підставі підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, обов`язок сплати податку на майно в частині земельного податку не виникає.

З вищезазначених підстав, ФОП ОСОБА_1 вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ІІ. Заперечення відповідача

Не погоджуючись з позовними вимогами, ГУ ДПС у Сумській області у відзиві (а.с. 118-119) зазначило, що на ФОП ОСОБА_1 не розповсюджується пільга щодо сплати земельного податку, передбачена підпунктом 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, оскільки земельна ділянка, за користування якою визначено податкове зобов`язання, фактично не використовувалась позивачем у господарській діяльності.

Відповідач зауважив на тому, що використання ФОП ОСОБА_1 у господарській діяльності нежитлолвих приміщень, які розташовані на земельній ділянці, не є використанням земельної ділянки у такій діяльності.

За таких обставин, ГУ ДПС у Сумській області вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 24.06.2021, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/5488/21, підготовче засідання призначено на 10.08.2021 об 11 год. 50 хв., встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 10.08.2021, занесеною до протоколу, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 01.09.2021.

Ухвалою суду від 01.09.2021, занесеною до протоколу, підготовче провадження у справі № 480/5488/21 закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28.10.2021 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 28.10.2021, на підставі клопотання відповідача, судове засідання відкладено на 25.11.2021 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 25.11.2021, розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 22.12.2021 об 11 год. 30 хв., а ухвалою від 22.12.2021 на 25.01.2022 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 25.01.2022, занесеною до протоколу, в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 08.02.2022.

В судовому засіданні 08.02.2022 представник ФОП ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник ГУ ДПС у Сумській області, в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд в його задоволенні відмовити.

IV. Обставини справи

Враховуючи приписи підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14, статей 269, 270 Податкового кодексу України, на підставі пункту 286.1 статті 286 та керуючись пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, ГУ ДПС у Сумській області 12.11.2020 прийняло податкове повідомлення-рішення № 45145-0417-1819 про визначення податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб в сумі 25 90, 77 грн., а 12.11.2021 податкове повідомлення-рішення № 45139-0417-1819 про визначення податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб в сумі 13 816, 48 грн. (а.с. 123)

Підставою для нарахування вказаних податкових зобов`язань, відповідач визначив наявність у власності ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 4, 4283 га, кадастровий номер :00:009:0131, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

V. Норми права які регулюють спірні правовідносини та їх застосування

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України (далі ПК України, Кодекс).

Підпунктами 14.1.72, 14.1.73, п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. У свою чергу, землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

За змістом пп. 14.1.74. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 270 Податкового кодексу України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки.

Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (статті 271).

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Так, пункт 286.5 статті 285 Податкового кодексу України передбачає, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Суд зазначає, що за змістом вказаних норм, контролюючий орган уповноважений здійснювати нарахування фізичним особам податкових зобов`язань із земельного податку на підставі даних державного земельного кадастру щодо площі земельної ділянки, її нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також рішення сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад щодо ставок земельного податку.

Водночас, у межах правовідносин сторін спірним є питання застосування положень підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України щодо звільнення позивача від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку).

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, визначених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, передбачених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пп. 4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України, платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва;

У значенні наведених норм права, спрощена система оподаткування не звільняє суб`єкта господарювання від виконання податкових зобов`язань зі сплати податків, встановлених у пункті 297.1 частини 297 Податкового кодексу України, а запроваджує інші умови, порядок та механізм їх сплати, а також встановлює можливість відновлення їх сплати на загальних підставах у разі недотримання умов оподаткування за спрощеною системою.

Умовою несплати земельного податку за зазначеною системою оподаткування є те, що суб`єкт господарювання, який є власником чи користувачем земельної ділянки, використовує цю землю для проведення господарської діяльності.

VI. Висновки суду щодо доводів сторін та вирішення спору

Обґрунтовуючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, ГУ ДРС у Сумській області стверджує про те, що земельна ділянка кадастровий номер :00:009:0131 фактично не використовується ФОП ОСОБА_1 у господарській діяльності.

Втім, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд не може погодитись з указаними доводами відповідача, з огляду на таке.

Судовим розглядом установлено, що згідно з витягом з реєстру платників єдиного податку, ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування, його видами діяльності є, зокрема, вантажний автомобільний транспорт, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, будівництво доріг і автострад, виробництво бетонних розчинів та ін.

Транспортні засоби, за допомогою яких надаються послуги вантажного автомобільного транспорту, які перебувають на технічному обслуговуванні та ремонті, а також ті, що використовуються при будівництві доріг і автострад, зберігаюься на території провадження ОСОБА_1 господарської діяльності, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, на земельній ділянці площею 4, 4283 га, кадастровий номер :00:009:0131.

Відтак, наявність двох умов надання пільги, а саме: використання власної земельної ділянки у господарській діяльності та наявність статусу платника єдиного податку, обумовлює звільнення позивача від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), що доводить протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Висновки ГУ ДПС у Сумській області щодо неможливості застосування до спірних правовідносин положень підпункту 4 пункту 297.1. статті 297 Податкового кодексу України, у частині звільнення ОСОБА_1 від обов`язку нарахування, сплати податку на майно (в частині земельного податку), суд вважає помилковими, оскільки використовуючи у господарській діяльності нежитлові приміщення, позивач також використовує у цій діяльності і земельну ділянку, розташовану під такими приміщеннями. Тим більше, що за змістом пояснень позивача, інша частина земельної ділянки, використовується ним для зберігання транспортних засобів, якими надаються послуги по перевезенню вантажів та будівництва, а також, транспортних засобів, які підлягають технічному обслуговуванню та ремонту, тобто, забезпечує здійснення (використовується) господарської діяльності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність підстав для задоволення позовних вимог про їх скасування.

Керуючись статтями 3, 6-10, 132, 241, 242, 243, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 45139-0417-1819 від 12.11.2020.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 9467-2406-1819 від 02.03.2021.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик