Справа № 420/18790/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/18790/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Украгро до Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права), Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, зобов`язання зареєструвати податкові накладні,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року задоволений адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Украгро.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області (відокремлений підрозділ ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 року апеляційна скарга залишена без руху, з наданням строку у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме, для зазначення дати отримання копії рішення суду першої інстанції та надання доказів, що підтверджують дату отримання копії рішення суду першої інстанції, за їх наявності; для надання документу про доплату судового збору в сумі 6810 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 КАС України, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставляння.

Відповідно до ч. 7. ст. 251 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до п. 5.8 розділу І «Загальні положення» Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищою Ради Правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021 року, «офіційна електронна адреса» це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

04.09.2021 року ВРП на сайті Судова влада оприлюднила оголошення про створення та забезпечення функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку (https://court.gov.ua/press/news/1173657).

Таким чином, перебіг процесуального строку, початок яких пов`язаний з моментом вручення процесуального документу учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставляння документів до Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», порядок використання якої затверджено наказом ДП «Центр судових сервісів» від 22.09.2021 року №74-ОД.

Так, відповідно до матеріалів апеляційного оскарження, копія ухвали апеляційного суду від 11.01.2022 року була доставлена до Електронного кабінету апелянта в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 12.01.2022 року о 11:52 год.

Таким чином, документ вважається доставленим апелянту 12.01.2022 року, а тому недоліки апеляційної скарги мали бути усунені у строк до 24.01.2022 року включно.

21.01.2022 року апелянт на електронну пошту суду надіслав клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якому повідомив суд про отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції 13.12.2021 року та надав відповідні докази.

Перевіряючи виконання апелянтом вимог ухвали апеляційного суду від 11.01.2022 року про надання доказів доплати судового збору, апеляційний суд встановив, що апелянт до заяви пр. усунення недоліків апеляційної скарги таких доказів не додав, посилаючись при цьому на сплату судового збору в повному обсязі в сумі 6810 грн. при поданні апеляційної скарги, та на постанови Верховного Суду.

Посилання апелянта, в цій справі щодо статусу стосовно заявлення позивачем в цій справі двох вимог немайнового характеру, апеляційний суд не приймає, оскільки в цій справі позивач юридична особа звернулась до суду у 2021 року та заявила чотири вимоги немайнового характеру до двох відповідачів. Дві позовні вимоги про скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних пред`явлені до Головного управління ДПС в Одеській області, а дві вимоги про зобов`язання зареєструвати податкові накладні пред`явлені до Державної податкової служби України. Таким чином, по цій справі позивачем, юридичною особою було заявлено чотири вимоги немайнового характеру, по дві до кожного відповідача.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не має в обов`язковому порядку такого наслідку, як зобов`язання здійснити реєстрацію податкової накладної, внаслідок чого позовна вимога про зобов`язання зареєструвати податкову накладну не може статусу «похідної позовної вимоги», а вимоги про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладеної та про зобов`язання здійснити реєстрацію податкової накладної, не можуть бути визнані однією позовною вимогою.

При цьому апеляційний суд вказує, що досліджуючи питання правомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної досліджуються дотримання контролюючим органом процедури зупинення реєстрації та самої відмови в реєстрації, в той час як при вирішенні позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати податкову накладну, суд перевіряє не тільки правомірність відмови в її реєстрації, а й наявність у платника податку правових підстав для реєстрації такої податкової накладної (зокрема, наявність доказів реальності господарської операції, за наслідками якої була складена податкова накладна, інше).

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Саме на заявника покладається обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, та цей обов`язок має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно, а застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

За таких обставин, апеляційний суд встановив, що апелянт не усунув в повному обсязі такий недолік апеляційної скарги як надання доказів доплати судового збору в сумі 6306 грн.

За таких підстав апеляційний суд вважає, що апелянт недоліки апеляційної скарги не усунув в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Станом на 01.02.2022 року відсутні відомості щодо виконання вимог ухвали апеляційного суду від 11.01.2022 року, в частині надання доказів доплати судового збору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, апеляційна скарга має бути повернута апелянту.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 296, 298, 321, 325, 327-329 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №420/18790/21 повернути апелянту.

Роз`яснити апелянту, що повернення апеляційної скарги не позбавляє його права на повторне подання апеляційної скарги в порядку встановленому законом.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя-доповідач Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.