Справа № 420/14004/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/14004/21
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицька Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо перерахунку, проведеного на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ПАТ «Одесцивільпроект» від 17.07.2020 року №2145, та зменшення з січня 2021 року розміру її пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ виплатити позивачу недоотриману пенсію внаслідок проведеного перерахунку на підставі довідки ПАТ «Одесцивільпроект» від 17.07.2020 року №2145;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснювати нарахування пенсії позивачу відповідно до довідки про заробітну плату від 24.11.2004 року №359, виданої ВАТ «Одесцивільпроект».

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , має страховий стаж 45 років 4 місяці, та отримує пенсію за віком. До грудня 2020 року розмір пенсії позивача складав 5165,21 грн.. З січня 2021 року її розмір зменшився до 3804,94 грн.. Початково пенсію позивача було обчислено на підставі довідки про заробітну плату від 24.11.2004 року №359, наданої ВАТ «Одесцивільпроект» за періоди роботи з квітня 1984 року до грудня 1990 року. В наслідок проведення відповідачем перевірки вказаної довідки про заробітну плату, ПАТ «Одесцивільпроект» було видано нові довідки від 17.07.2020 року №2145 та від 26.01.2021 року №2147, за період з 01.01.1984 року по 31.12.1990 року. Нова довідка від 17.07.2020 року №2145 стала підставою для перерахунку та зменшення розміру пенсії. У нових довідках були вказані інші розміри заробітної плати позивача, а саме, якщо у довідці від 24.11.2004 року №359 заробіток, який враховується при обчисленні пенсії склав 0,21756, то у довідці від 26.01.2021 року №2147 - заробіток склав 0,15769 грн.. Позивач вважає дії та рішення відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії протиправними та такими, що порушують її права.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо перерахунку, проведеного на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ПАТ «Одесцивільпроект» від 17.07.2020 року №2145, та зменшення з січня 2021 року розміру пенсії позивача. Зобов`язано ГУ ПФУ нарахувати та виплатити позивачу недоотриману пенсію внаслідок проведеного перерахунку на підставі довідки ПАТ «Одесцивільпроект» від 17.07.2020 року №2145. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, 03.04.1933 р.н., має страховий стаж 45 років 4 місяці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.11.2004 року ВАТ «Одесцивільпроект» склало довідку №359 про заробіток для обчислення пенсії позивача, відповідно до якої заробіток за період з січня 1984 року до грудня 1990 року, який враховується при обчисленні пенсії склав 0,21756. Довідку видано на підставі особових рахунків за період з 01.04.1984 року по 31.12.1990 року.

ГУ ПФУ було перевірено довідку про заробітну плату від 24.11.2004 року, видану ВАТ «Одесцивільпроект».

За результатами перевірки, згідно акту від 17.07.2020 року №5577, було виявлено розбіжності в сумах нарахованої заробітної плати, зазначених у довідці з документами.

На підставі акту перевірки, ПАТ «Одесцивільпроект» була видана нова довідка про заробітну плату від 17.07.2020 року №2145 за період з 01.01.1984 року по 31.12.1990 року.

З урахуванням вищевикладених фактів пенсію позивача було перераховано, а саме пенсія призначена як непрацюючій особі, при страховому стажі 45 років 4 місяці (враховано по 28.10.2013 року), середньомісячній заробітній платі 4758,69 грн., визначеній за періоди з 01.01.1985 року по 28.02.1987 року, з 01.10.1988 року по 31.07.1991 року згідно довідки про заробітну плату від 17.07.2020 року №2145, та її розмір станом на 01.07.2021 року становить 3804,94 грн., де розмір пенсії за віком - 2157,26 грн.; доплата за 25 років понаднормативного стажу - 442,25 грн.; доплата 65 річним до 40% МП - 242,74 грн.; підвищення дітям війни - 66,43 грн., надбавка за особливі заслуги перед Україною померлого годувальника - 396,26 грн.; компенсаційна виплата 80 річним - 500,00 грн..

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було доведено правомірність своїх дій та не надано належних та допустимих доказів правомірності здійсненого перерахунку пенсії позивача.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2.10 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи чи організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Як зазначено вище, до виникнення спірного питання, пенсія позивача була обрахована на підставі довідки №359 від 24.11.2004 року виданої ВАТ «Одесцивільпроект», яка в свою чергу була видана на підставі особових рахунків за період з 01.04.1984 року по 31.12.1990 року.

Пунктом 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 встановлено, що при прийманні документів, орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Так, під час проведення перевірки правильності призначення позивачу пенсії відповідачем було виявлено розбіжності в сумах нарахованої заробітної плати зазначених у довідці №359 від 24.11.2004 року виданої ВАТ «Одесцивільпроект» з первинними документами.

За приписами ч.18 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» посадові особи суб`єктів солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування, винні в порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Отже, відповідальність за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсій, покладено на роботодавця (страхувальника).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзацом 5 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

З наведених обставин вбачається, що спірними в даному випадку є відомості, вказані у наданій позивачем довідці №359 від 24.11.2004 року, оскільки вони, згідно перевірки ГУ ПФУ, мають розбіжності з первинними документами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на момент обчислення пенсії позивача вищевказана довідка №359 від 24.11.2004 року перевірялася та була врахована відповідачем для обчислення розміру пенсії, і така пенсія виплачувалась позивачеві на протязі тривалого часу.

Відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів, які б вказували на недобросовісність чи зловживань з боку позивача при призначені та виплаті йому пенсії.

Як вже зазначено вище, під час проведення перевірки було виявлено розбіжності даних довідки №359 від 24.11.2004 із даними первинних документів, та рекомендовано ПАТ «Одесцивільпроект» видати нову довідка про заробітну плату. При цьому, в самому акті перевірки від 17.07.2020 року №5577 наведені щомісячні показники заробітної плати позивача з 1984 по 1990 роки включно, які відрізняються від тих, що вказані у довідці 2004 року.

Відрізнення загалом має місце в сторону зменшення, хоча за деякі місяці такі показники в акті перевірки є більшими, ніж у довідці 2004 року.

При цьому, вказуючи певні показники заробітку позивача за 1984, 1989, та січень березень 1990 року, в акті перевірки вказувалось про відсутність за ці періоди особових рахунків.

Відповідно до ч.4 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Суд першої інстанції вірно акцентує увагу на тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів вважає, що відповідач не довів суду того факту, що по-перше показники заробітної плати позивача, які наведені у довідці 2004 року, дійсно суперечать первинним документам щодо виплачених позивачу підприємством сум заробітної плати, а по-друге наведені в акті перевірки від 17.07.2020 року №5577 суми заробітку позивача дійсно підтверджуються такими документами.

Також викликають обґрунтовані сумніві і вказані АТ «Одесцивільпроект» у новій довідці від 17.07.2020 року №2145 показники заробітної плати позивача з точки зору відповідності їх первинним документам підприємства про виплачені позивачу суми заробітку у 1984-1990 роках, особливо враховуючи встановлену перевіркою відсутність таких документів за певні періоди.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні даного спору слід враховувати правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно дотримання органами державної влади в своїй діяльності принципу юридичної визначеності, а також необхідності доведення Легітимної мети у втручанні державними органами в права та інтереси особи.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року «Рисовський проти України» зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи. Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, неповинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є гарантіє стабільності суспільних відносин, яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої помилки.

Виходячи з цих позицій, не можна вважати правомірним зменшення позивачу пенсії у 2021 році, внаслідок її призначення на підставі довідки від 24.11.2004 року №359, невідповідність даних в якій була виявлена відповідачем майже через 17 років після призначення пенсії позивачу, адже на час призначення пенсії позивачу у 2004 році відповідний орган Пенсійного Фонду повинен був перевірити вказану довідку на предмет дійсності вказаних в ній сум заробітної плати позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що дії ГУ ПФУ щодо перерахунку, проведеного на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ПАТ «Одесцивільпроект» від 17.07.2020 року №2145, та зменшення з січня 2021 року розміру пенсії позивача, є протиправними, що також вірно було встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.