Справа № 320/3863/21
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3863/21 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, Броварської міської ради Київської області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до міського голови м. Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича (далі - відповідач 1), Броварської міської ради Київської області (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправними дії сесії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям рішення від 01.10.2020 року щодо заяви позивача від 07.09.2020 року № 9-5-Л-1532 п.4 «Про відмову в наданні земельної діялнки»; - скасувати пункт 4, пов`язаний із прийняттям рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 01.10.2020 року щодо заяви позивача від 07.09.2020 року № 9-5-Л-1532;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути заяву від 07.09.2020 року №9-5-Л-1532 про надання земельної ділянки для індивідуального будівництва на черговій сесії ради відповідно до рішення Конституційного Суду України 27 лютого 2020 року, рішення Конституційного суду України від 17.07.2018, справа № 1-11/2018(3830/15), постанови Касаційного адміністративного суду від 02.07.2020 справа № 361/4237/17, п. 2 ч. 6 п. 6 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 20 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду», п. 18 ст. 13, ч. 2 п. 15 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», міждержавної угоди «Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців», ст.ст. 3, 16, 22, 40, 55, 56, 57, 58 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області щодо порушення ст.ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян», яка не розглянула заяви від 07.09.2020 року на сесії міської ради, змінила предмет та підстави звернення та розглянула за його відсутності, без надання можливості додатково обґрунтувати свої вимоги та примушенням надавати графічні матеріали до заяви, який не передбачений законодавством про відведення земельної ділянки, відповідно до заяви позивача;

- визнати протиправними дії міського голови м. Бровари Броварської міської ради, який не розглянув заяви від 07.09.2020 року, №9-5-Л-1532 та за відмову керівника органу влади розглянути заяву позивача особисто та за присутності позивача, ненадання повної відповіді на заяви позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення;

- зобов`язати міського голову м. Бровари Броварської міської ради розглянути заяву від 07.09.2020 року, № 9-5-Л-1532 особисто та в присутності позивача, з підстав та предмету звернення позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 2 000 000 (два мільйони) гривень;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області відшкодувати моральну шкоду позивачу в розмірі 2 000 000 (два мільйони);

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області надати звіт про виконання судового рішення згідно ст. 129-1 Конституції України.

Позивачем також заявлено вимоги про відшкодування за рахунок відповідачів судових витрат за складення позовної заяви, на підготовку до розгляду справи та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії та рішення відповідачів є протиправними, оскільки позивач звертався до Броварської міської ради з клопотаннями про відведення земельної ділянки саме на пільгових умовах, тому мав подати лише копію посвідчення (яке надає право на пільги) та відповідну заяву. Відмовляючи у відведенні земельної ділянки, відповідачами змінено підставу звернення позивача щодо відведення земельної ділянки, що є перевищенням службових повноважень та позбавленням гарантованих державою пільг та прав. Позивач наполягає на тому, що відповідачами винесено на сесію міської ради свій проект рішення, з відмінними від заявлених ним підстав для відведення земельної ділянки, звертає увагу, що оскаржуване рішення від 01.10.2020 є протиправним ще й з тих підстав, що в ньому відсутня інформація: чи мав право позивач на звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян», чи враховано пільги позивача щодо відведення земельної ділянки, чи були такі пільги щодо відведення земельної ділянки скасовані, відсутня інформація щодо розгляду звернення керівником органу місцевої влади, відсутній порядок оскарження рішення, розгляд заяви відбувся за відсутності позивача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В апеляційній скарзі наведені ті самі аргументи, що й у позовній заяві, зазначено також про розгляд справи в суді першої інстанції неповноважним складом суду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі №320/3863/21, призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 23 грудня 2021 року.

Від Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому висловлена незгода з позицією позивача у справі, зазначено, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 та його образливі висловлювання у бік суддів в документах, які подаються ним до суду, вказують на зловживання процесуальними правами, свідчать про неповагу до суду.

Одночасно проти доводів позивача відповідач 2 заперечує, вважає, що судом першої інстанції у рішенні від 08.10.2021 у повній мірі надано оцінку усім доводам та аргументам ОСОБА_1 , ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням праці та соціального захисту міста Бровари 04.04.2007.

Броварською обласною радою 28.04.1993 видано ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи, посвідчення серії НОМЕР_2 , яке надає право на пільги і переваги, встановлені законодавством СРСР і радянських республік для інвалідів Вітчизняної війни, а також 07.04.1993 Київською обласною державною адміністрацією видано позивачу посвідчення громадянина, який постійно працює чи працював, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1990 роках серії НОМЕР_3 (категорія 3).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 подав до Броварської міської ради Київської області заяву від 07.09.2020, у якій просив надати йому для індивідуального будівництва в місті Бровари земельну ділянку розміром 0,10 га як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, як особі прирівняної до осіб з інвалідністю внаслідок Великої вітчизняної війни ІІІ групи та особі, відселеної із зони зараження від ЧАЕС ІІІ категорії, а також забезпечити його рівноцінною земельною ділянкою (аналогічною або краще ніж по АДРЕСА_1 ). У разі неможливості надати рівноцінну земельну ділянку, відшкодувати її вартість в грошовому розмірі для купівлі земельної ділянки. Також у вимогах вказано про підготовку мирової угоди та винесення її на розгляд сесії міської ради з урахуванням рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 у справі № 361/4236/17. Позивач просив відшкодувати матеріальні збитки та моральну шкоду, завданні семирічними затягуваннями в наданні земельної ділянки у розмірі два мільйони гривень.

З посиланням на статті 15, 18, 20 Закону України «Про звернення громадян» позивач просив розглянути заяву особисто та в першочерговому порядку і за його присутності.

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 01.10.2020 №2007-83-07 відмовлено у наданні ОСОБА_1 у пільговому порядку земельної ділянки в розмірі до 0,10 га для індивідуального житлового будівництва у зв`язку з ненаданням графічних матеріалів на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, що не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України.

Броварська міська рада Київської області листом від 07.10.2020 №9-7-1026 на листи позивача №Л-1530 та №Л-1532 від 07.09.2020 повідомила, що його заяви розглянуто на пленарному засіданні сесії Броварської міської ради 01.10.2020, та надала витяг з рішення сесії №2007-83-07 «Про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою та у наданні у власність земельної ділянки».

Не погоджуючись з діями відповідача щодо неналежного розгляду його заяв, позивач звернувся з позовом до суду.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 08 жовтня 2021 року, колегія суддів виходить з такого.

Питання безоплатного отримання земельної ділянки врегульовано нормами Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою-третьою статті 116 Земельного кодексу України, громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 Земельного кодексу України, якою визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Підставою для прийняття Броварською міської радою оскаржуваного рішення від 01.10.2020 №2007-83-07 є ненадання ОСОБА_1 графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Вимога надання разом із клопотанням про отримання земельної ділянки графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки передбачена частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України.

Метою надання цих матеріалів є необхідність її ідентифікації для перевірки відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з такого, доводи позивача про те, що земельна ділянка має бути передана йому у власність виключно на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців є необгрнутованими, оскільки відповідно до статті 2 Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців інваліди і учасники громадянської та Великої Вітчизняної воєн, учасники бойових дій на території інших держав, родини загиблих військовослужбовців та на інші категорії осіб, яким надані пільги законодавством колишнього Союзу РСР згідно з додатком 1 цієї Угоди, незалежно від того, на території держави якої із Сторін вони проживають, користуються пільгами і гарантіями, передбаченими національним законодавством Сторін і цієї Угодою.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 частини першої статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов`язані подавати допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни і сім`ям загиблих військовослужбовців у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII особам, віднесеним до категорії 3 (пункт 3 статті 14), надаються гарантовані державою компенсації та пільги, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5, 6, 8, 17, 20, 27 статті 20 цього Закону.

Пунктом 20 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги обов`язкове (протягом року після подання заяви) відведення місцевими радами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, хто потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку, а також відведення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, садівництва і городництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач.

Отже, позивач має право на першочергове отримання земельної ділянки, що не заперечується відповідачами, проте ним не дотримано порядку набуття земельної ділянки у власність із земель державної і комунальної власності, який чітко врегульований Земельним кодексом України, і дотримання якого є обов`язковим.

Відтак, колегія суддів погоджується з тим, що посилання позивача на звернення до міської ради із заявами про відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва не відповідно до Земельного кодексу України, а згідно із законами України, якими йому надано пільги щодо виділення в першочерговому порядку земельної ділянки, є безпідставним. Оскільки позивачем не надано разом із заявою про відведення земельної ділянки передбачені статтею 118 Земельного кодексу України документи, колегія суддів вважає, що прийняття Броварською міською радою рішення від 01.10.2020 № 2007-83-07 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою є правомірним.

Одночасно, розгляд заяви позивача здійснений Броварською міською радою Київської області з дотриманням вимог чинного законодавства, а позивачем під час розгляду справи не надано належних та достатніх доказів на підтвердження посилань щодо зміни відповідачем предмету та підстав звернення з відповідною заявою, оскільки, порядок відведення земельних ділянок чітко врегульований Земельним кодексом України, потребує надання графічних матеріалів розміщення запланованої до відведення земельної ділянки та не передбачає альтернативної процедури. Отже, звернення громадян про відведення земельної ділянки у власність підлягають розгляду виключно у порядку, визначеному Земельним кодексом України.

Заява позивача про відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва не є зверненням в розумінні Закон України «Про звернення громадян», та підлягала розгляду в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Наявний у матеріалах справи лист Броварської міської ради Київської області від 07.10.2020 № 9-7-1026 на листи № Л-1530 та № Л-1532 від 07.09.2020 свідчить про належне повідомлення позивача про результати розгляду його заяви на пленарному засіданні сесії Броварської міської ради, що відбулось 01.10.2020, окрім того надано витяг з рішення сесії №2007-83-07 «Про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою та у наданні у власність земельної ділянки».

За таких обставин, колегія суддів не вбачає у діях відповідачів порушень статті 18 Закону України «Про звернення громадян», у зв`язку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги у відповідній частині.

Інші позовні вимоги є похідними, тому задоволенню також не підлягають.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року у справі №320/3863/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко