Справа № 160/23906/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 січня 2022 р. Справа № 160/23906/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про закриття провадження у справі за позовом Гаражно-будівельного кооперативу «АВТОМОБІЛІСТ» до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов позову Гаражно-будівельного кооперативу «АВТОМОБІЛІСТ» до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не вжиття заходів щодо виконання ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.06.2018 року (справа №215/6421/13-к) про повернення Гаражно-будівельному кооперативу «АВТОМОБІЛІСТ» (), речових доказів: грошових коштів в сумі 2 900,00 грн., вилучених під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001508 від 23.05.2013 року;

- стягнути з державного бюджету шляхом списання коштів з рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Гаражно-будівельного кооперативу «АВТОМОБІЛІСТ», в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3909,00 грн.;

- стягнути з державного бюджету шляхом списання коштів з рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Гаражно-будівельного кооперативу «АВТОМОБІЛІСТ», в рахунок відшкодування моральної шкоди 6000,00 грн.

07.12.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження, встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзивів на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову.

12.01.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про продовження строку для надання відзиву на позов, продовжено строк для надання відзиву на позов.

17.01.2022 року від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого вказано, що позивач просить вирішити питання щодо повернення речових доказів вилучених під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Дослідивши матеріали справи та вирішуючи клопотання щодо закриття провадження у справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Так, ч. 1 ст. 5 КАС України установлено право на звернення до суду та способи судового захисту і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивач просить вирішити питання щодо не вжиття заходів щодо виконання ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.06.2018 року та щодо повернення речових доказів: грошових коштів в сумі 2 900,00 грн., вилучених під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001508 від 23.05.2013 року.

Так, ч. 1 ст.1 КПК України визначено порядок кримінального провадження на території України який визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Частиною 2 ст. 1 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а не Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 100 КПК України визначено порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Згідно з частиною першою статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього кодексу.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього кодексу(частина дев`ята статті 100 КПК України).

Таким чином, враховуючи, що вирішення питання про повернення речових доказів: грошових коштів в сумі 2 900,00 грн., вилучених під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001508 від 23.05.2013 року здійснюється в порядку КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГБК «АВТОМОБІЛІСТ» не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги повинні розглядатися в порядку кримінального судочинства та відносяться до компетенції судів загальної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Згідно із ч.2 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 238, 241-245, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Гаражно-будівельного кооперативу «АВТОМОБІЛІСТ» до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя М.В. Дєєв