Справа № 640/4568/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4568/21 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представника позивача Зудінова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Зудінова Олега Олексійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної фіскальної служби України про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2018 у справі №826/6889/17 за період з 22.02.2020 до 21.01.2021 включно у розмірі 238 815,91грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 позов задоволено повністю, стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2018 у справі №826/6889/17 за період з 22.02.2020 по 21.01.2021 включно у розмірі 238 815,91грн. (двісті тридцять вісім тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень, 91 копійка); присуджено на користь ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2388,16 грн. з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

20 вересня 2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 р. відмовлено представнику ОСОБА_1 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі №640/4568/21.

Відмовляючи у прийнятті додаткового рішення суд першої інстанції виходив із того, що всі підтверджені судові витрати були присудженні на користь позивача рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокатом позивача подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зазначив, що суд мав застосувати норми частин першої та сьомої статті 139 КАС України та стягнути всі витрати, які позивач має понести у відповідності з наданим договором про правову допомогу та рахунком.

Разом з тим, представником позивача подано клопотання про заміну відповідача Державної фіскальної служби України на Державну митну службу України, у задоволенні якого протокольною ухвалою було відмовлено з підстав відсутності доказів ліквідації Державної фіскальної служби України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частина 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, лише у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання, зазначені у наведеній правовій нормі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник просить приєднати до матеріалів справи докази, що підтверджують розмір витрат на правничу допомогу, що має сплатити позивач та стягнути з Державної фіскальної служби на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, як убачається із змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 питання щодо розподілу судових витрат було розглянуто судом та присуджено на користь ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2388,16 грн. з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Додатково надані документи, зокрема, копія Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №04/19ХВМ від 08.04.2019 та рахунок №17-09-1 від 17.09.2021 на суму 13000,00грн. судом першої інстанції вірно визнано неналежними доказами здійснення позивачем відповідних витрат у цій справі, оскільки не свідчать, що договір укладався по веденню саме цієї справи, виходячи із дати його укладання, та в ньому не вказано порядок оплати наданих адвокатом послуг тощо.

Разом з тим, заслуговує на увагу зауваження суду першої інстанції, що в поданій заяві представником позивача не вказано конкретну суму, яку просить стягнути з відповідача за надання професійної правничої допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви.

Разом з тим, відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Повний текст постанови складено 21.01.2022 р.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 248, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Зудінова Олега Олексійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель