Справа № 160/22507/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 00 років 08 місяців 15 днів строкової військової служби замість 1 року 6 місяців 23 днів.
- визнати протиправними дії відповідача щодо зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 08.10.2007 року до 24.12.2012 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська»; з 24.12.2012 року до 01.01.2013 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 6 розряду з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; з 08.10.2007 року і на час його звернення до відповідача 25.10.2021 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» кожного повного року роботи - за 1 рік.
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.10.2021 року № «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період проходження ним військової служби в Збройних Силах України з 17.04.2003 року по 09.11.2004 року - 1 рік 6 місяців 23 дні.
- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 08.10.2007 року до 24.12.2012 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська»; з 24.12.2012 року до 01.01.2013 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 6 розряду з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; 08.10.2007 року і на час його звернення до відповідача 25.10.2021 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» кожного повного року роботи - за 1 рік 3 місяці.
- зобов`язати відповідача призначити та нарахувати з 25.10.2021 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.10.2021 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 28.10.2021 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, який згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії становить 25 років. Позивач надав відповідачу всі необхідні документи для вірного вирахування страхового стажу для призначення йому пенсії, однак він діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, безпідставно у своїй відмові зазначив, що його пільговий стаж становить: список № 1 20 років 07 місяців 27 днів; роботи підземні, провідні професії 13 років 11 місяців 4 дні; роботи підземні, професії за постановою № 2022 роки 7 місяців 28 днів; навчання за фахом 3 роки 4 місяці 10 днів; військова служба 00 років 08 місяців 15 днів. Згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 : з 01.09.1999 року по 10.01.2003 року він навчався в ПТУ-41 м. Тернівка; з 27.02.2003 року по 10.04.2003 року працював підземним електрослюсарем третього розряду з повним робочим днем у шахті в ДВАТ «Шахта «Благодатна» ДП ДХК «Павлоградвугілля» і був звільнений у зв`язку з призовом в армію ст. 36 ч. 3 КЗпП України (1 місяць 14 днів); з 17.04.2003 року до 09.11.2004 року - служба в армії (1 рік 6 місяців 23 дні). До призову на військову службу він працював за професією та займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; з 20.12.2004 року по 14.09.2007 року працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті 3 розряду в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» шахта «Тернівська»; 08.10.2007 року він був прийнятий машиністом гірничих виїмкових машин підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філію відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська». 24.12.2012 року був переведений машиністом гірничих виїмкових машин підземним 6 розряду з повним робочим днем в шахті. 01.01.2013 року був переведений підземним машиністом гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», де і працює на даний час. Крім того, згідно з військовим квитком серії МО № 17 квітня 2003 року позивач був призваний на строкову військову службу і направлений у військову частину призовною комісією Павлоградського району Дніпропетровської області, 24 травня 2003 року прийняв військову присягу у військовій частині НОМЕР_2 , а 09.11.2004 року на підставі наказу МОУ № 392 від 07.09.2004 року був звільнений (демобілізований) в запас. Тобто, час проходження ним строкової військової служби складає 1 рік 6 місяців 23 дні, а не 00 років 08 місяців 15 днів, як зазначив відповідач у своїй відмові. Крім того, відповідач не врахував його пільговий стаж на провідних посадах з урахуванням вказаних роз`яснень, зарахувавши в роботи підземні на провідних професіях тільки 13 років 11 місяців 4 дні, про що свідчить оскаржуване рішення відповідача. Відповідач повинен був зарахувати цей період роботи на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземним з повним робочим днем в шахті - за 1 рік 3 місяці наступним чином: 13 років 11 місяців 04 дні (пільговий стаж роботи на провідних професіях) з урахування вказаних роз`яснень становить 16 років 03 місяці 00 днів. Такі протиправні дії відповідача в сукупності призвели до заниження пільгового стажу позивача, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та безпідставної відмови у призначенні такої пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27 вересня 2021 року вперше звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
Рішенням від 04.10.2021 року №88 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, у вищезазначеному рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 36 років 9 місяців 7 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Необхідний пільговий стаж роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії становить 25 років. Пільговий стаж особи становить 24 роки 1 місяць 11 днів.

Таким чином у ОСОБА_1 відсутній необхідний пільговий стаж 25 років.

ОСОБА_1 25 жовтня 2021 року вдруге звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням від 28.10.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, у вищезазначеному рішенні вказано, що Згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний пільговий стаж роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії становить 25 років. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 36 років 09 місяців 09 днів, зокрема пільговий стаж особи становить:

список №1 20 років 07 місяці 27 днів.

роботи підземні, провідні професії 13 років 11 місяців 4 дні;

роботи підземні, професії за постановою №202 2 роки 7 місяців 28 днів;

навчання за фахом 3 роки 4 місяці 10 днів;

військова служба 00 років 08 місяців 15 днів.

За наданими документами зараховано всі періоди.

За таких обставин в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 00 років 08 місяців 15 днів строкової військової служби замість 1 року 6 місяців 23 днів, щодо зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 08.10.2007 року до 24.12.2012 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська»; з 24.12.2012 року до 01.01.2013 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 6 розряду з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; з 08.10.2007 року і на час його звернення до відповідача 25.10.2021 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» кожного повного року роботи - за 1 рік, вважаючи протиправним рішення відповідача від 28.10.2021 року № «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон України № 1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Розділу ХІV-1 Закону № 1058-IV, на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайнятті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочі чоловікам після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону України № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 Закону України № 1058-IV передбачено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону України № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (далі Порядок № 22-1), до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами): паспорт та документи про місце проживання (реєстрації) особи; документ про присвоєння реєстраційного номеру; трудова книжка (відомості про роботу); диплом, атестат училища, які стверджують денну форму навчання; свідоцтво про шлюб (для жінок); свідоцтво про народження дітей (для жінок); та інші документи.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку № 22-1.

Відповідно до статті 39 Кодексу законів про працю України та згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документами про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктами 2.2 - 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Таким чином, нормою вказаного Порядку № 637 (пункт 1) чітко визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. І лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Щодо зарахування до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період проходження військової служби в Збройних Силах України з 17.04.2003 року по 09.11.2004 року.

Згідно запису № 2-3 трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 27.02.2003 працював на ДВАТ Шахта Благодатна ДП ДХК Павлоградвугілля на посаді електрослюсаря підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

10.04.2003 позивач був звільнений у зв`язку з призовом в армію.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 17.04.2003 по 09.11.2004.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що період проходження строкової військової служби позивача з 17.04.2003 по 31.12.2003 було зараховано до загального страхового та пільгового стажу роботи позивача.

Таким чином спірним у цій частині є не зарахування періоду проходження позивачем строкової військової служби з 01.01.2004 по 09.11.2004.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В силу ч. 1 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 2 статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

В матеріалах справи містяться дані системи персоніфікованого обліку в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) з яких вбачається, що з 01.01.2004 по 31.11.2004 інформація про дохід та сплату страхових внесків за період з 01.01.2004 по 31.11.2004.

При цьому, в матеріалах справи також міститься трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 , в якої вбачається, що позивач 10.04.2003 року був звільнений у зв`язку з призовом в армію.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 17.04.2003 по 09.11.2004.

Згідно зі ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі також Постанова № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності до пункту 2 Порядку № 637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви виходячи з тих обставин, що склалися.

Предметом доказування у даній справі є встановлення, зокрема, чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Суд вважає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений права, що стосується предмету позову через те, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не отримало (не витребовувало) та не перевірило деякі підтверджуючі документи, зокрема щодо сплати страхових внесків позивача за період проходження строкової військової служби позивача, оскільки відповідачем не було вжито всіх передбачених законодавством заходів за для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача.

Таким чином дії відповідача щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» лише 00 років 08 місяців 15 днів строкової військової служби є протиправними.

При цьому позовні вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період проходження ним військової служби в Збройних Силах України з 17.04.2003 року по 09.11.2004 року - 1 рік 6 місяців 23 дні задоволенню не підлягають, оскільки як було зазначено вище, відповідач передчасно дійшов висновку про не зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження позивачем строкової військової служби з 01.01.2004 по 09.11.2004

Отже порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо зарахування періоду проходження позивачем строкової військової служби з 01.01.2004 по 09.11.2004 до пільгового стажу позивача.

Щодо позовних вимог щодо визнання протиправними дії відповідача щодо зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 08.10.2007 року до 24.12.2012 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська»; з 24.12.2012 року до 01.01.2013 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 6 розряду з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; з 08.10.2007 року і на час його звернення до відповідача 25.10.2021 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» кожного повного року роботи - за 1 рік.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Суд зазначає, що фактично ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дублює положення ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, враховуючи, що позивач у спірні періоди працював посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська»; на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 6 розряду з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» тобто за професіями, що передбачені ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як провідні суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8.

Такими чином дії відповідача щодо зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 08.10.2007 року до 24.12.2012 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська»; з 24.12.2012 року до 01.01.2013 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 6 розряду з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; з 08.10.2007 року і на час його звернення до відповідача 25.10.2021 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» кожного повного року роботи - за 1 рік, є протиправними, а порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 08.10.2007 року до 24.12.2012 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська»; з 24.12.2012 року до 01.01.2013 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 6 розряду з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; 08.10.2007 року і на час його звернення до відповідача 25.10.2021 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» кожного повного року роботи - за 1 рік 3 місяці.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 28.10.2021 року № «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як було встановлено, висновки, зроблені відповідачем, при винесенні оскаржуваного рішення, були зроблені без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Такими чином рішення відповідача від 28.10.2021 року № «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та нарахувати з 25.10.2021 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Статтею 58 Закону №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Позивач, заявляючи вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та нарахувати з 25.10.2021 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження відповідача, оскільки відповідач не вжив усіх передбачених законодавством заходів з метою повного та всебічного розгляду відповідних заяв позивача, отже на цей час не було виконано всі умови, визначені законом для прийняття відповідного рішення, а тому підстави для задоволення цих позовних вимог відсутні.

Оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий та пільговий стаж позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

Аналогічна правова позиція висловлена Третім апеляційний адміністративним судом у постановах від 13.10.2021 року у справі №160/17081/21, від 12.11.2021 року у справі № 160/2493/21.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно приписів частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

На підставі частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень дії та рішення якого оскаржується, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності такого рішення та таких дій.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено основну позовну вимогу позивача, то підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» лише 00 років 08 місяців 15 днів строкової військової служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо зарахування періоду проходження позивачем строкової військової служби з 01.01.2004 по 09.11.2004 до пільгового стажу позивача.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 08.10.2007 року до 24.12.2012 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська»; з 24.12.2012 року до 01.01.2013 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 6 розряду з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; з 08.10.2007 року і на час його звернення до відповідача 25.10.2021 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» кожного повного року роботи - за 1 рік

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 08.10.2007 року до 24.12.2012 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті в Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська»; з 24.12.2012 року до 01.01.2013 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземного 6 розряду з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; 08.10.2007 року і на час його звернення до відповідача 25.10.2021 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» кожного повного року роботи - за 1 рік 3 місяці.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.10.2021 року «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.01.2022 року.

Суддя О.М. Неклеса