Справа № 160/24637/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «про відмову у призначенні пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 р. по справі № 160/2973/21, яке набрало законної сили на 18.06.2021 р.», отримане позивачем 05.10.2021 р.
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити (зарахувати) періоди провадження ОСОБА_1 підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01.01.1998 року по 31.12.2003 р., призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.09.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона зверталася до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, відповідачем відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з не зарахуванням до страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01.01.1998 року по 31.12.2003 р.
Таким чином, позивач вважає, що відповідачем безпідставно не було враховано до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.1998 року по 31.12.2003 р., оскільки факт здійснення підприємницької діяльності протягом даного періоду підтверджується відповідними документами. Позивач вважає відмову протиправною, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Зазначеною ухвалою відповідачу також запропоновано у разі невизнання адміністративного позову протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали, надати відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову разом із доказами, що підтверджують надіслання (надання) копії відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Відповідач отримано копію ухали про відкриття провадження у справі від 13.12.2021 року та копію позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами, що підтверджується розпискою від 05.01.2022 року, однак останній правом на подання відзиву не скористався.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Вказане рішення пенсійного органу було оскаржене позивачем до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі 160/2973/21 визнано протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, що викладена у листі головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за вих. №0400-0306-8/87246 від 28.09.2020; зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити (зарахувати) періоди роботи ОСОБА_1 з 24.06.1986 по 05.10.1988 в СМП-547 Управління «Тюменстройпуть» та з 21.12.1989 по 11.10.1994 на заводі «Днепропластмасс» до страхового стажу ОСОБА_1 ; зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахування документів, наданих ОСОБА_1 разом із заявою від 10.09.2020, та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

Вказане рішення суду набрало законної сили 11.06.2021 року.

Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 р. по справі № 160/2973/21, яке набрало законної сили на 18.06.2021 р.

Зі змісту даного рішення вбачається, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із недостатньою кількістю років страхового стажу. При необхідному страховому стажі 27 років, страховий стаж складає 22 роки 9 місяців 15 днів.

Разом з цим, рішення не містить інформації щодо періоду, який не було зараховано до страхового стажу позивача, а також яким чином обраховано страховий стаж у 22 р. 9 міс. та 15 днів.

Згідно з роздруківкою з особистому кабінету сайту Пенсійного фонду України до страхового стажу позивача не включений період здійснення останньою підприємницької діяльності з 1994 року по 31.12.2004 року.

Позивач, вважаючи протиправною відмову у зарахуванні до страхового стажу періоду провадження нею підприємницької діяльності з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року, оформлену рішенням про відмову у призначенні пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 р. по справі № 160/2973/21, яке набрало законної сили на 18.06.2021 р., звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст.24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року №637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року №10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Частиною 4 ст.24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст.56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Позивач не погоджується з рішенням про відмову у призначенні пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 р. по справі № 160/2973/21, яке набрало законної сили на 18.06.2021 р., зокрема, щодо не включення (не зарахування) до загального страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності з 01.01.1998 р. по 31.12.2003 р.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, виданого виконкомом Жовтневої районної Ради народних депутатів 10.02.1996 року, з 04.08.1994 року позивач зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця. 15.07.1996 року внесена до державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.09.2020 р. позивач 17.03.1998 року взята на облік як платник єдиного внеску у Соборному управлінні ГУ ДПС у Дніпропетровський області.

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку, виданого ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська 23.05.2012 року, 01.01.2012 року позивач перейшла на спрощену систему оподаткування першої групи із ставкою єдиного податку 10% мінімальної заробітної плати.

Станом на дату подання заяви про призначення пенсії (24.09.2020 року) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку 59 років та 9 місяців.

Відповідно до ст. 26 ЗУ Про загальнообов`язкове-державне пенсійне страхування, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року -не менше 27 років. До досягнення віку 60 років: право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження після досягнення ними 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

Отже, з огляду на вищенаведене, позивач має право на пенсію за віком, оскільки на час подання заяви про призначення пенсії за віком, останній виповнилося 59 років 9 місяців.

Відповідно до Постанови КМУ від 03.10:2018 року № 793 «Про внесення змін до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 року по 31.12.2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01.01.2004 року по 31.12.2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сум сплачених коштів.

Таким чином, до трудового стажу позивача зараховуються 6 років: з 01.01.1998 року по 31.12.2003 р. на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу ОСОБА_1 буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно не зараховано до загального страхового стажу періоду провадження нею підприємницької діяльності з 01.01.1998 року по 31.12.2003 р., оскільки даний стаж підтверджено відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд робить висновок, що не зарахування головним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області спірного стажу провадження позивачем підприємницької діяльності є протиправним.

Також, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити (зарахувати) періоди провадження ОСОБА_1 підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01.01.1998 року по 31.12.2003 р. та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.09.2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд зробив висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що позивачем за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція АТ «Банк інвестицій та заощаджень» № ПН3040 від 03.12.2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 77, 78, 139, 241-246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «про відмову у призначенні пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 р. по справі № 160/2973/21, яке набрало законної сили на 18.06.2021 р.».

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити (зарахувати) періоди провадження ОСОБА_1 підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01.01.1998 року по 31.12.2003 р.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.09.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук