Справа № 460/14628/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2022 року м. Рівне №460/14628/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивачу з 74% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.04.2019, а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу з 01.04.2019 із врахуванням 74% відповідних сум грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років, яку призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На момент звільнення його у відставку розмір пенсії складав 74% сум грошового забезпечення. Під час проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/665/21 від 01.03.2021, яке набрало законної сили 26.05.2021, відповідачем знижено розмір пенсії позивача з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вказує, що зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії за вислугу років відбулася вже після призначення йому пенсії, та посилається на п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», відповідно до якого обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Відтак вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки вони обмежують його право на належне пенсійне забезпечення, передбачене чинним законодавством. З огляду на це, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. На обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області і отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказує, що 28.05.2021 Головним управлінням на виконання рішення суду у справі № 460/665/21, яке набрало законної сили 26.05.2021, проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі також Рівненський ОТЦК та СП) № 12/1/хг12066/1757 від 08.12.2020, при цьому основний розмір пенсії було обраховано з 70% сум грошового забезпечення, оскільки з 01.04.2014 на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зокрема, максимальний розмір пенсії за вислугу років встановлено на рівні 70% сум грошового забезпечення. За наведеного, відповідач просив у позові відмовити повністю.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, з 01.01.2007 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час призначення пенсії). На момент призначення позивачу пенсії, тобто 24.09.1997, її основний розмір було встановлено на рівні 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням 28 років вислуги. Вказані факти не заперечуються сторонами та підтверджуються наявною в матеріалах справи копією протоколу по пенсійній справі позивача.

В подальшому, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 № 103 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» відповідачем з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії позивача, при цьому розмір пенсії зменшено з 74% до 70% сум грошового забезпечення. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/6921/20 від 07.12.2020, яке набрало законної сили 12.01.2021, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення з 01.01.2018 відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% сум грошового забезпечення та виплати перерахованої пенсії за вислугу років з 05.03.2019 по 31.12.2019 у зниженому розмірі, а саме щомісячно 75% перерахованої пенсії. Крім того, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, із урахуванням раніше проведених виплат, а також зобов`язано відповідача перерахувати позивачу пенсію у розмірі, яка обчислена з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05.03.2019 по 31.12.2019 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем було проведено з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивача, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір його грошового забезпечення № 12/1/хг12066/1757 від 08.12.2020, виданої Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення та премії, однак, отримавши відмову, знову звернувся до суду. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/665/21 від 01.03.2021, яке набрало законної сили 26.05.2021, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05.03.2019, виданої Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки № 12/1/хг12066/1757 від 08.12.2020, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05.03.2019, виданої Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки №12/1/хг12066/1757 від 08.12.2020, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, без відстрочення платежу.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем було проведено з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача на підставі вищезазначеної довідки, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, однак основний розмір пенсії при цьому знову було зменшено з 74% до 70% сум грошового забезпечення.

17 вересня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати інформацію, зокрема про те, з розрахунку якого відсотку від розміру його грошового забезпечення було здійснено перерахунок його пенсії на виконання рішення суду у справі № 460/665/21 та з якого часу було припинено врахування 74% грошового забезпечення при обрахунку основного розміру його пенсії. У відповідь на вказану заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області направило позивачу лист від 01.10.2021 за № 9699-9950/О-03/8-1700/21, в якому повідомило, що оскільки в рішенні суду від 01.03.2021 у справі № 460/665/21 не зазначені відсоткові значення розміру пенсії від сум грошового забезпечення, то при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 були застосовані норми Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII щодо обмеження максимального розміру пенсії (не більше 70% сум грошового забезпечення). При цьому в листі також зазначається, що у Головного управління відсутні підстави для врахування вказаних позивачем відсотків (тобто 74%) при подальших перерахунках пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та незаконними, позивач звернувся до суду з цим позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд керується та виходить з такого.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, в розмірі 74% відповідних сум), пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, враховуючи наведену норму, на момент призначення позивачу пенсії, її основний розмір був обрахований із наступних показників: 50% за вислугу 20 років + 24% (3*8) за кожен рік вислуги понад 20 років = 74% сум грошового забезпечення.

В силу вимог частини 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, 100 процентів, до категорії 2, 95 процентів.

В подальшому до Закону № 2262-ХІІ неодноразово вносилися зміни, в тому числі щодо загального (максимального) розміру пенсії, обчисленого відповідно до цієї статті.

Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, 100 процентів, до категорії 2, 95 процентів.

27 березня 2014 року прийнято Закон України № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон № 1166 VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри «80» замінено цифрами «70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Разом з тим, пенсія позивачу була призначена 24.09.1997. Отже, зміна встановленого законом максимального розміру пенсії з 90% до 80% і згодом до 70% відбулася вже після призначення позивачу пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.05.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Всупереч наведеному, при здійснені перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області застосувало норми, які визначають максимальний відсотковий розмір пенсії, що були чинні на момент перерахунку пенсії, а не її призначення.

При цьому, суд наголошує, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а згодом 70 відсотків грошового забезпечення стосуються лише порядку призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяких інших осіб, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та в жодному разі не перерахунку вже призначеної пенсії військовослужбовцю. При перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців повинна застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду, за результатами розгляду зразкової справи № 240/5401/18, які в силу вимог ч. 5 ст. 242 та ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд враховує при ухваленні рішення у цій справі.

Крім того, суд зазначає, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішенні № 3-рп/2001 від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України витлумачив зміст принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Так, згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, оскільки у даному випадку перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру призначеної йому раніше пенсії, то при визначенні її розміру не може застосовуватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

За таких обставин, у відповідача були відсутні правові підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку з 01.04.2019 року.

Іншими словами, розрахувавши основний розмір пенсії як 70% від розміру грошового забезпечення, замість первісно встановлених 74% сум грошового забезпечення, відповідач порушив право на соціальний захист позивача, оскільки тим самим зменшив розмір належної йому пенсії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачу було достеменно відомо про те, що зменшення основного розміру пенсії позивача є протиправним, оскільки цей факт вже було встановлено рішенням Окружного адміністративного суду Рівненської області від 07.12.2020 у справі № 460/6921/20.

Щодо тверджень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у відзиві на позов про те, що рішення про стягнення пенсій та рішення про зобов`язання виплатити пенсії виконуються за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), при цьому, інші кошти, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду у відповідача відсутні, то суд виходить з такого.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005, заява № 3134/00), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п. 23).

Іншими словами, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Інші доводи та аргументи учасників справи не спростовують викладених висновків суду.

Згідно зі ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї відмови у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність в ході розгляду справи порушення прав позивача з боку відповідача у спірних правовідносинах, а тому позов належить задовольнити повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даній ситуації вбачається необхідність вийти за межі позовних вимог, викладених позивачем у позовній заяві, з метою ефективного захисту його прав, свобод та інтересів від можливого ухилення відповідача від виконання рішення в майбутньому, виклавши резолютивну частину рішення з урахуванням рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 та від 01.03.2021 у справах № 460/6921/20 та № 460/665/21 відповідно.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% сум грошового забезпечення, при перерахунку пенсії з 01.04.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.04.2019 та в подальшому перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , як військовому пенсіонеру, відповідно до виданої Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення № 12/1/хг12066/1757 від 08.12.2020, виходячи з основного розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, без відстрочення платежу, з урахуванням проведених раніше виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 10 лютого 2022 року

Суддя У.М. Нор