Справа № 1540/4264/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 р.м. ОдесаСправа № 1540/4264/18
Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:
29.10.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального Штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 про визнання неправомірними пунктів наказів, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:
22.08.2018 року ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позову, просив:

визнати протиправними і скасувати: п. 5 Наказу Міністра оборони України №125КП від 25.08.2018 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; п. 2 Наказу Начальника Генерального Штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.08.2018 року (по особовому складу) №422; Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.08.2018 року №156; Наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 20.07.2018 року №141 (по стройовій частині);

визнати протиправним п. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №190 від 16.07.2018 року;

зобов`язати Міністерство оборони України поновити ОСОБА_1 на військовій службі та призначити на посаду начальника складу пального та мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_2 , або рівнозначну посаду;

стягнути з військової частини НОМЕР_2 різницю у грошовому забезпеченні за період протиправного усунення від виконання службових обов`язків на користь ОСОБА_1 у розмірі 4724,1 грн.;

стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 матеріальне і грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10 серпня 2018 року по день поновлення на військовій службі, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення 13550,25 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року.

11.10.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року по справі №5140/4264/18 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вказаних вимог заявником зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України у званні підполковника на посаді начальника складу пального та мастильних матеріалів військової частини № НОМЕР_3 . Під час перевірки у серпні 2018 року стану службової діяльності військової частини робочою групою виявлено нестачу пально-мастильних матеріалів понад 5,3 млн.грн. Вказані обставини були враховані під час службового розслідування у липні 2018 року, висновки якого свідчили про неналежне виконання службових обов`язків начальником складу пального та мастильних матеріалів та стали підставою для видання оспорюваних у цій справі наказів відповідачів.

Посилаючись на положення ст.ст. 26, 27, 45 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, заявник зазначає, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. З огляду на положення ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, оскільки за результатами службового розслідування встановлено факт недбалого ставлення до військової служби начальником складу пального та мастильних матеріалів, що потягло за собою нестачу військового майна, формально у його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 425 КК України. Проте, за фактом виявлення нестачі паливно-мастильних матеріалів відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000222 від 24.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Заявник пояснює, що, будучи допитаним у якості свідка, ОСОБА_1 вказував, що нестача паливно-мастильних матеріалів утворилась внаслідок розкрадання військового майна, тобто шляхом його таємного викрадення (привласнення), що було приховано матеріально-відповідальною особою начальником відділу зберігання пального та мастильних матеріалів складу пального та мастильних матеріалів 46 Центру прапорщиком ОСОБА_3 . Виявлення факту таємного розкрадання пально-мастильних матеріалів можливе під час проведення повної інвентаризації військового майна шляхом аналізу усіх прибутково-видаткових документів, перевірки наявності військового майна за усією номенклатурою сховища відділу зберігання пального та мастильних матеріалів складу 46 Центру та із залученням до цього щонайменше п`яти службових осіб (членів інвентаризаційної комісії) з увільненням їх від виконання службових обов`язків за штатними посадами. Однак, під час проведення службового розслідування не було встановлено факт розкрадання (привласнення) військового майна начальником сховища відділу зберігання пального та мастильних матеріалів складу 46 Центру прапорщиком ОСОБА_3 .

Отже, нововиявленими обставини є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі позивачу у день його звернення до суду і на час розгляду справи, оскільки факт розкрадання (привласнення) пально-мастильних матеріалів викрито під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000222, яке проводилось у продовж 2018-2019 років.

По даному кримінальному провадженню про підозру повідомлено начальнику сховища відділу ОСОБА_3 , який на той час був матеріально-відповідальною особою, а ОСОБА_1 тільки свідком, а не співучасником та останній щодо підозри обізнаний не був, чим наразі цим фактом доводиться відсутність вчинення позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ст. 410 КК України. Факти викрадення (привласнення) службовою особою ввіреного їй військового майна виключає вину інших осіб у виникненні нестачі внаслідок недбалого ставлення до військової служби. Безапеляційним свідченням цього є той факт, що станом на 04.10.2021 року ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ст. 425 КК України (недбале ставлення до військової служби, якщо це заподіяло істотну шкоду або спричинило тяжкі наслідки) не притягувався, підозра (обвинувачення) у вчиненні зазначеного злочину йому не оголошувалася, від органів досудового розслідування та суду він не переховувався, а відповідно в розшук не оголошувався.

Врахуванню підлягає і те, що згідно Положення від 21.11.2017 року №608 ОСОБА_1 не був притягнутий до матеріальної відповідальності, а передбачені ст. 219 КПК України та ст.ст. 256, 257 ЦК України строки давності притягнення особи до кримінальної та цивільно-правової відповідальності сплинули у 2021 році після прийняття рішення у цій справі. У тому числі, з огляду на незаконність дій службових осіб Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_2 у вересні 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2021 року за №0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року залишено без руху заяву про перегляд судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року по справі № 1540/4264/18 за нововиявленими обставинами.

Повідомлено позивачу про необхідність у термін протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду усунути недоліки шляхом зазначення дати встановлення позивачем нововиявлених обставин, за необхідності надання клопотання про поновлення строку на подання заяви, надання доказів на підтвердження допиту позивача у якості свідка під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000222.

25.10.2021 року представник ОСОБА_1 на виконання вимог суду першої інстанції подав заяву на усунення недоліків разом із клопотаннями про витребування доказів та про поновлення строку звернення із заявою про перегляд рішення у зв`язку із нововивявленими обставинами.

Обґрунтовуючи дотримання процесуальних строків, заявник посилається на закінчення термінів притягнення до кримінальної та матеріальної відповідальності за заподіяння збитків по факту нестачі пально-мастильних матеріалів. Зазначає, що з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження №0000222, строк звернення до адміністративного суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку повинен обчислюватись з фактичної дати одержання ОСОБА_1 довідки, виданої 06.10.2021 року за №1176166, стосовно того, що він станом на такий час до кримінальної відповідальності не притягувався, підозра (обвинувачення) у вчиненні злочину йому не оголошувалась, розшук відносно нього не оголошувався.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року по справі № 1540/4264/18 за нововиявленими обставинами.

Повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року по справі № 1540/4264/18 за нововиявленими обставинами.

Керуючись положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 361, ч. 1 ст. 363, ч. 4 ст. 366 КАС України суд першої інстанції визначив, що посилання позивача на довідку про те, що він станом на 06.10.2021 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, як на факт виявлення позивачем з дня отримання вказаної довідки нововиявленої обставини, є безпідставним, оскільки зазначена довідка лише фіксує вказаний факт, який існував до цього та про який позивачу не могло бути невідомо.

Виходячи з наведених заявником обставин, з огляду на те, що під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000222, яке проводилось упродовж 2018-2019 років, давав показання як свідок, тобто розумів, що він не є обвинуваченим, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, а вказана заява має бути повернута заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, неповному з`ясуванні обставин справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати, справу направити для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому, що нововиявленою обставиною, передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України у цій справі, є відсутність вини позивача у заподіянні матеріальної шкоди державі, що повністю виключає його дисциплінарну відповідальність. Посилаючись на приписи Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року №243/95-ВР, вказує, що на недоведеність в установленому порядку вини позивача. ОСОБА_1 не був притягнутий до матеріальної відповідальності, а передбачені ст. 219 КПК України та ст.ст. 256, 257 ЦК України строки давності притягнення особи до кримінальної та цивільно-правової відповідальності сплинули у 2021 році, тобто після прийняття судового рішення. Зазначену нововиявлену обставину встановлено представником позивача 24.09.2021 року. Доказом того, що позивач не притягувався до кримінальної відповідальності, підозра йому не оголошувалась та у розшуку він не перебуває є відповідна довідку, одержана останнім 06.10.2021 року. Таким чином, зазначені нововиявлені обставини у своїй сукупності дають правового висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку із діями (бездіяльністю) позивача та виникнення нестачі пально-мастильних матеріалів у військовій частині.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство оборони України посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно із ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 363 КАС України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

Слід враховувати, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

За своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Разом з цим, слід враховувати, що звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із цією заявою.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не є безумовною підставою для застосування наслідків порушення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому адміністративним процесуальним законодавством.

Виходячи з обставин справи, апеляційний суд враховує, що доводи заявника про наявність підстав для перегляду рішення суду у цій справи за нововиявленими обставинами зводяться до відсутності факту притягнення останнього до кримінальної чи матеріально-правової відповідальності за результатом виявлення нестачі паливно-мастильних матеріалів.

Вказані підстави заявник підтверджує наданням позивачем показань у якості свідка в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000222, яке проводилось упродовж 2018-2019 років, та одержанням ним 06.10.2021 року довідки про те, що він станом на дату її видачі до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Правильно аналізуючи наведені обставини, судом першої інстанції вірно зазначено, що вказана довідка фіксує повідомлений позивачем факт, який існував до цього та про який позивачу не могло бути не відомо. Надання позивачем показань у якості свідка під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000222, проведеного протягом 2018-2019 років, додатково підтверджує обізнаність у відсутності його статусу обвинуваченого.

Отже, вважаючи ці обставини нововиявленими, позивач мав можливість реалізувати своє право, передбачене ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, та в межах установленого п. 1 ч. 1 ст. 363 КАС України строку, щонайменше у 2019 році.

Доводи стосовно закінчення строків притягнення позивача до кримінальної чи матеріальної відповідальності як підстава для перегляду рішення суду фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням, що має реалізуватись в порядку апеляційного чи касаційного оскарження, а також направлені на штучне відтермінування процесуальних строків.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про не наведення позивачем обґрунтованих обставин, які могли свідчили про наявність правових підстав для прийняття заяви до розгляду.

Ухвала суду першої інстанції викладена достатньо повно, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Відтак, колегія суддів відповідно до ст. 316 КАС України вважає, що судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль