Справа № 420/8686/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 лютого 2022 р. Справа № 420/8686/20

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Шляхтицького О. І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі заяву судді Шляхтицького О. І., про самовідвід у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду 29.12.2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду 29.12.2021 року.

В ході підготовки справи до розгляду було встановлено наявність обставин, передбачених ст. 36 КАС України, що унеможливлюють участь судді Шляхтицького О. І. в розгляді вказаної адміністративної справи, у зв`язку з чим було подано заяву про самовідвід.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддя Шляхтицький О. І. зазначив, що оскільки на час виконання Потапчуком В. О., який є апелянтом у даній справі, повноважень судді, перебував з ним у складі однієї колегії, наявні підстави для заявлення самовідводу.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про самовідвід судді Шляхтицького О. І., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву судді про самовідвід у цій справі.

Згідно ст. 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. У цьому зв`язку Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (див. рішення Європейського суду з прав людини від 26 жовтня 1984 року у справі Де Куббер проти Бельгії (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86 та п. 106 рішення Європейського суду з прав людини по справі Олександр Волков проти України від 27 травня 2014 року).

Згідно з пунктом 11. Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів СМ/Rес (2010) 12 від 17.11.2010 зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Крім того, Консультативна рада європейських судів у пункті 12 Висновку №1 (2001) наголошує: "Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він також повинен вважатися вільним від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади буде підірвано".

Європейський суд з прав людини застерігає, що навіть самі лише сумніви "спостерігача" в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд ("Ферантелі та Сантаджело проти Італії", "Хаусчілдг проти Данії").

Отже, задля того щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали будь-які сумніви у неупередженості судді під час вирішення справи № 420/8686/20, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання про відвід судді Шляхтицького О. І..

Аналогічну правову позицію з приводу суб`єктивного критерію висловила Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 04 лютого 2020 року, справа № 908/137/18, № судового рішення в ЄДРСРУ 87918845.

Отже, розгляд справи № 420/8686/20 у такому складі суду утворить ситуацію, яка може викликати обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді.

Близьких за змістом висновків дійшов Європейський суд з прав людини у справі ШКРЛЯ ПРОТИ ХОРВАТІЇ (CASE OF ЉKRLJ v. CROATIA), заява № 32953/13), постанова від 11 липня 2020.

З огляду на вищевикладене, перевіривши доводи заяви, з метою уникнення будь-яких сумнівів у демонстрації сторонам безсторонності правосуддя, суд дійшов висновку, що заяву про відвід слід задовольнити та справу передати на повторний розподіл для визначення складу суду.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 311, 321, 325 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Заяви про самовідвід судді Шляхтицького О. І. задовольнити.

Справу 420/8686/20 передати на повторний розподіл в порядку, встановленому ст.31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: О. І. Шляхтицький