Справа № 160/25751/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 січня 2022 року Справа № 160/25751/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради", в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за 2020 рік та за 2021 рік, згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 14 154, 00 грн., а саме: за 2020 рік у розмірі 6800, 00 грн., за 2021 рік у розмірі 7354, 00 грн.;

- стягнути з Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перераховану щорічну разову грошову допомогу до 05 травня, як учаснику бойових дій, за 2020 рік та за 2021 рік, згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 14 154,00 грн., а саме: за 2020 рік у розмірі 6800,00 грн., за 2021 рік у розмірі 7354,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі №160/25751/21 вищезазначену позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду із позовними вимогами в частині визнання протиправними дій Комунального закладу "Центру здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської міської ради", які полягають у виплаті позивачу грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій, у розмірах, які не відповідають статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

На виконання вимог означеної ухвали суду представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків (вх. №3952/22 від 17.01.2022), до якої ним додано 2 примірника заяви про поновлення позивачу строку звернення до суду.

Так, в обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду зазначено, що в червні 2021 з постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021, якою залишено в силі рішення Верховного Суду від 29.09.2020 в зразковій справі №440/2722/20, ОСОБА_1 стало відомо, що 27.02.2020 він набув право на соціальне забезпечення у порядку реалізації ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій - п`ять мінімальних пенсій за віком. Надалі в заяві зазначено, що позивач звернувся до відповідача зі зверненням-вимогою, в якому просив в найкоротший термін (не пізніше 7 календарних днів з дати отримання звернення-вимоги) провести ОСОБА_1 довиплату щорічної разової допомоги у розмір 14 154, 00 грн., у відповідь на яку позивач отримав лист за вих. №Л-1814/01/4036-01-08 від 06.07.2021 з відмовою здійснення перерахунку та довиплати. Враховуючи наведене вище і приписи статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, заявник стверджує, що позивачем строки на звернення до суду не пропущені/пропущені з поважних причин, у зв`язку з чим останній просить суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та відновити позивачу строк на звернення до адміністративного суду.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про поновлення позивачу строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Дослідивши надані позивачем документи на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 20.12.2021, суд повторно наголошує, що відповідно до ч. 1, абз.1 ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача, в тому числі, щодо виплати йому щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у розмірі меншому, ніж 5 мінімальних пенсій за віком, у зв`язку із чим і просить зобов`язати відповідача здійснити перерахування та виплату недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-XII.

Із заяви представника позивача про поновлення ОСОБА_1 строку для звернення до суду слідує, що позивач вважає, що початок перебігу строку звернення до суду слід пов`язувати саме з датою отримання ним листа-відповіді відповідача за вих. №Л-1814/01/4036-01-08 від 06.07.2021, яким позивачеві було відмовлено у проведенні перерахунку виплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, в том числі і за 2020 рік, тобто, на переконання позивача, саме з цієї дати він дізнався про порушення відповідачем свого права на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у належному розмірі.

При цьому, суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Водночас, вжиття конструкції "повинен був дізнатись" в розумінні положень частини 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

В даному випадку, суд наголошує на тому, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якої в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.

Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

В той же час, відповідно до частини 4 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тобто, Законом №3551-XII встановлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.

Отже, 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Як наслідок, перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17 та у постанові від 22.07.2021 у справі №420/718/21.

Враховуючи наведену позицію Верховного Суду, суд зазначає, що перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду із цим позовом за період 2020 року слід обраховувати саме з 30.09.2020.

Таким чином, останнім днем звернення до суду з позовними вимогами щодо виплати допомоги за 2020 рік є 30.03.2021.

Водночас, із позовом в частині виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_1 звернувся лише 15.12.2021, що підтверджується вхідним штемпелем суду, тобто із значним порушенням строку звернення до суду, встановленого ст.122 КАС України.

Як зазначалося вище, поважність причин пропуску строку звернення до суду заявник обґрунтовує тим, що про порушення власних прав позивач дізнався, отримавши відповідь відповідача про відмову в проведенні перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Проте, такі доводи представника позивача в обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду із позовними вимогами щодо виплати допомоги до 5 травня за 2020 рік суд вважає необґрунтованими, оскільки отримання позивачем листа відповідача від 06.07.2021 за вих. №Л-1814/01/4036-01-08 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.

Аналогічних висновків також дійшов Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 у справі №420/718/21.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 оприлюднене на офіційному сайті Конституційного Суду України та перебуває у вільному доступі.

В позовній заяві позивач посилається на вищезазначене рішення Конституційного Суду України, але строк звернення до суду чомусь помилково пов`язує з днем отримання від відповідача листа-відмови, а не з датою отримання спірної допомоги.

Отже, доводи, зазначені в заяві про поновлення строку звернення до суду, не можуть свідчити про поважність причин пропуску такого строку, оскільки жодних перешкод щодо своєчасного з`ясування позивачем, що його право порушено, об`єктивно не існувало і позивачем це не спростовано.

Як встановлено судом, звернення позивача до суду з позовними вимогами в частині виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відбулось лише 15.12.2021, що підтверджується вхідним штемпелем суду на позові, тобто зі значним пропуском строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України, і наведені позивачем обставини не свідчать про поважність причин такого пропуску строку.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 у справі №521/21851/16-а).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, що зумовили несвоєчасне звернення до суду із позовними вимогами в частині, що стосується виплати за 2020 рік, а тому не визнає поважними підстави для поновлення строку звернення до суду з даними позовними вимогами та відмовляє у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення позивачу строку звернення до суду з такими позовними вимогами.

В силу частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, зобов`язання Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за 2020 рік згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 6800, 00 грн., а саме: за 2020 рік у розмірі 6800, 00 грн., стягнення з Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахованої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, за 2020 рік згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 6800, 00 грн., а саме: за 2020 рік у розмірі 6800,00 грн., слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 241, 243, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення позивачу строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, зобов`язання Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за 2020 рік згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 6800, 00 грн., а саме: за 2020 рік у розмірі 6800, 00 грн., стягнення з Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахованої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, за 2020 рік згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 6800, 00 грн., а саме: за 2020 рік у розмірі 6800,00 грн. повернути позивачеві.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя О.В. Царікова