Справа № 640/29105/20
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 03.02.2020 №7 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ, підполковника міліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу кримінальної розвідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві з 04.02.2020;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в м. Києві призначити ОСОБА_1 на службу в Національній поліції України відповідно до пункту 9 розділу XI Прикінцевих положень Закону України «Про національну поліції» на посаду рівнозначну посаді начальника відділу кримінальної розвідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві;

- визнати неправомірними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві щодо не зарахування до вислуги років ОСОБА_1 трудового стажу за період з 15.09.2015 по 03.02.2020 роки;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві зарахувати трудовий стаж ОСОБА_1 за період роботи з 15.09.2015 по 03.02.2020 включно до вислуги років;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві перерахувати належні ОСОБА_1 виплати з урахуванням вислуги років, посадових окладів згідно штатного розкладу та підвищення тарифних ставок відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах) включаючи премії та інші виплати індексації заробітної плати за період роботи з 15.09.2015 по 03.02.2020;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ в місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.02.2020 по 05.03.2020 у розмірі 4311,12 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 03.02.2020 №7 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ, підполковника міліції ОСОБА_1 ;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу кримінальної розвідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві з 04.02.2020;

- зобов`язання Головне управління Національної поліції в м. Києві призначити ОСОБА_1 на службу в Національній поліції України відповідно до пункту 9 розділу XI Прикінцевих положень Закону України «Про національну поліції» на посаду рівнозначну посаді начальника відділу кримінальної розвідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві;

- стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ в місті Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.02.2020 по 05.03.2020 у розмірі 4311,12 грн.

В іншій частині позовних вимог ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві щодо не зарахування до вислуги років ОСОБА_1 трудового стажу за період з 15.09.2015 по 03.02.2020 роки.

Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві зарахувати трудовий стаж ОСОБА_1 за період роботи з 15.09.2015 по 03.02.2020 включно до вислуги років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Міністерства внутрішніх справ України місті Києві, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Станом на 21 січня 2022 року позивачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №826/23694/15, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020, скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 11 вересня 2015 року №779 о/с про звільнення з 14 вересня 2015 року ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві на посаді начальника відділу кримінальної розвідки відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року №1682-VІІ та підпункту "а" пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу кримінальної розвідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві з 15 вересня 2015 року.

Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 вересня 2015 року по 18 листопада 2019 року в розмірі 285846,00 грн. (двісті вісімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок шість гривень 00 копійок) з відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.

Наказом Головного управління МВС в м. Києві від 03.12.2019 №33 о/с ОСОБА_1 поновлено на займаній посаді на виконання рішення в адміністративній справі №826/26394/15 та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5623,00 грн.

Наказом Головного управління МВС в м. Києві від 03.02.2020 №7 о/с ОСОБА_1 начальника відділу кримінальної розвідки Головного управління МВС в м. Києві звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно із підпунктом «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ.

Наказом Головного управління МВС в м. Києві від 05.03.2020 №9 о/с скасовано пункт наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 11.09.2015 №779 о/с та наказано виплати позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 285846 грн.

27 серпня 2020 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії ГУ МВС в м. Києві із заявою врахувати вислугу років з урахуванням трудового стажу на момент звільнення, підготувати та направити матеріали пенсійної справи.

Листом від 23.09.2020 №1/1032-НЧ Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві повідомило позивача, що оскільки судом не вирішувався спір, не досліджувались докази, не робились висновки щодо зарахування вислуги років за час вимушеного прогулу до трудового стажу ОСОБА_1 , зарахувати до вислуги років період з 15.09.2015 по 03.02.2020 роки не вбачається за можливе.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі - Порядок №393).

Пунктом 1 Порядку №393 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону Кабінетом Міністрів України постановлено:

Установити, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

Тобто, за змістом Порядку №393 до вислуги років зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

Судом першої інстанції встановлено, що суть спору в межах даної адміністративної справи полягає у не зарахуванні Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві до вислуги років позивача періоду його вимушеного прогулу (внаслідок незаконного звільнення) з 15.09.2015 по 03.02.2020 роки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2020 у справі 826/23694/15 суд вказав, що зі змісту рішення суду від 18.11.2019 вбачається, що позивача поновлено на посаді в зв`язку з незаконним звільненням. Отже, за цим рішенням суду підлягали відновленню право позивача на працю, інтереси щодо отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу та щодо сплати роботодавцем податків, обов`язкових платежів. Належним способом виконання рішення суду є видання відповідного наказу про поновлення особи на посаді з дати вказаної судом, перерахування коштів на рахунок позивача або виплата коштів готівкою, сплата податків, обов`язкових платежів на відповідні рахунки Державного бюджету України за призначенням. При цьому, оскільки особу судом поновлено з дня наступного за днем звільнення, облік трудового стажу роботи на відповідній посаді, обрахування вислуги років мають здійснюватись з дня поновлення особи на посаді (15.09.2015).

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві у листі від 23.09.2020 року №1/1032-НЧ зазначило, що період з 15.09.2015 (початок строку перебігу вимушеного прогулу позивача) та до 03.02.2020 (дата поновлення позивача на займаній посаді) до трудового стажу та зарахування його до вислуги років ОСОБА_1 ГУ МВС України в місті Києві зарахований не був.

Оскільки Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 року по справі у справі №826/23694/15, яке набрало законної сили було встановлено, що період, який позивач просить включити до трудового стажу є вимушеним прогулом, відповідач протиправно не зараховано до вислуги років ОСОБА_1 трудовий стаж за період з 15.09.2015 по 03.02.2020 роки.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання неправомірними дій Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві щодо не зарахування до вислуги років ОСОБА_1 трудового стажу за період з 15.09.2015 по 03.02.2020 роки, і, як наслідок, зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України місті Києві зарахувати трудовий стаж ОСОБА_1 за період роботи з 15.09.2015 по 03.02.2020 включно до вислуги років.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України місті Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.