Справа № 751/7273/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/7273/21 Суддя (судді) першої інстанції: Маслюк Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Новозоводського районного суду міста Чернігова від 05 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови №0720/10200/21 від 16.09.2021 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та закриття провадження у справі.

Новозоводський районний суд міста Чернігова своїм рішенням від 05 листопада 2021 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Згідно ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та у разу, зокрема, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.

Оскільки сторонами не заявлялись клопотання про розгляд справи за їх участі, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору поставки №У-50 від 27.01.2021 року ВАТ «Гомельстройматериалы» зобов`язувалося зробити та доставити ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» продукцію згідно специфікацій, а саме: «кирпич силикатный утолщенный лицевой пустотелый СУЛПу -M150/F35/1.6» в кількості 7 500 шт та «кирпич силикатный утолщенный лицевой полнотелый СУЛПу - М200/F50/1.8» в кількості 500 шт.

04 березня 2021 року ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» перерахувало на рахунок ВАТ «Гомельстройматериалы» 12 901,50 долар США, що підтверджується копією платіжного доручення №275.

15.03.2021 року від станції Гомель-Північний Біл.з..д. на станцію Чернігів-Північний Ю-Зап.з.д. відправлено 3 залізничних вагона з товаром «кирпич силикатный утолщенный лицевой пустотелый СУЛПу -M150/F35/1.6» у кількості 48 384 шт. на суму 4 838,40 доларів США.

Одночасно країною відправлення - Республіка Білорусь, подано митну декларацію №14325/150321/0008813 від 15.03.2015 року де зазначено відправника, отримувача та назву товару - «кирпич силикатный утолщенный лицевой пустотелый СУЛПу -M150/F35/1.6» (а.с.105-106).

17.03.2021 митним брокером ОСОБА_1 було подано до відділу митного оформлення №1 митного поста «Чернігів-вантажний» Північної митниці Держмитслужби митну декларацію №UA102140/2021/020543 для митного оформлення товару: «Будівельні блоки та цегла: цегла силікатна потовщена лицьова пустотіла СУЛПу-М150/F35/1.6. Всього 48 384 шт. Торгівельна марка - ВАТ «Гомельстройматериалы». Виробник ВАТ «Гомельстройматериалы». Країна виробництва: BY.», код товару - .

Одночасно до Північної митниці Держмитслужби подано накладні УМВС №23126222 від 15.03.2021, №23126223 від 15.03.2021 та №23126224 від 15.03.2021.

У графі 36 «Преференції» даної митної декларації позивач зазначив код пільги по сплаті мита « 400», у графі 44 «Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи» зазначено доповнення - сертифікат СТ-1 від 15.03.2021 №BYUA та у графі 47 «Нарахування платежів» зазначено суму мита 6 689,69 грн та код способу платежу «06» (сума податку, нарахована умовно, у зв`язку із звільненням від оподаткування).

У доданому до митної декларації №UA 102140/2021/020543 сертифікаті СТ-1 від 15.03.2021 №BYUA код товару зазначено наступним чином: «Кирпич силикатный утолщенный лицевой пустотелый СУЛПу-М200/F35/1.6».

У зв`язку із виявленою невідповідністю, посадовою особою митниці оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації від 17.03.2021 № UA 102140/2021/00024.

Цього ж дня, а саме 17.03.2021 року позивачем подано нову митну декларацію № UA 102140/2021/020546, де у графі 31 опис товару залишився без змін, у графі 36 «преференції» задекларовано « 000», у графі 47 зазначено суму мита 6 689,69 грн і код способу платежу « 01» (сплата митних платежів у безготівковій формі через рахунки, відкриті на ім`я митних органів в територіальних органах Державної казначейської служби). Крім того, збільшено суму ПДВ на 1 337,94 грн. Загальна сума митних платежів, додатково сплачених за МД № UA 102140/2021/020546 склала 8 027,63 грн.

Водночас відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №0720/10200/21 від 26.08.2021 року за ст. 485 МК України - дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів у розмірі 8 027,63 грн під час митного оформлення товарів за митною декларацією № UA 102140/2021/020543.

25.08.2021 позивачем було направлено до Чернігівської митниці письмові пояснення де зазначено, що у нього була відсутня мета щодо заявлення неправдивих відомостей при здійсненні декларування товару.

Проте, постановою в.о.заступника начальника Чернігівської митниці від 16.09.2021 року в справі про порушення митних правил №0720/10200/21 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 24 082,89 грн.

Позивач, не погоджуючись з притягненням його до адміністративної відповідальності, звернувся до суду з позовною заявою.

Згідно п. 20 ч. 1 ст. 4 МКУ митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МКУ з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Статтею 466 МКУ визначено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України

Додержання органами доходів і зборів вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За приписами частини першої статті 488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно з частиною першою статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, митниця наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Частиною першою статті 458 Митного кодексу України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Вимоги статті 489 Митного кодексу України визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

За вимогами цієї статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини першої статті 510 Митного кодексу України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Відповідно до статті 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для прийняття останньої є те, що позивач неправомірно застосував до вказаних товарів пільгу зі сплати митних платежів. На переконання відповідача дії декларанта направлені на порушення порядку дотримання вимог щодо застосування заходів тарифного регулювання, в частині застосування преференції, а тому в його діях наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МКУ, що були направлені на неправомірне зменшення розміру митних платежів у сумі 8027,63 грн.

Судом встановлено. що позивачем в митній декларації №UA102140/2021/020543 у графі 36 задекларовано код пільги по сплаті мита «400» стосовно товару «Будівельні блоки та цегла: цегла силікатна потовщена лицьова пустотіла СУЛПу-М150/F35/1.6 на підставі сертифікату про походження товару форми СТ-1 від 15.03.2021 №BYUA (бланк 4425088).

Відповідно до ч. 2 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що здійснення такого контрою є прямим обов`язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов`язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частиною 6 ст. 69 МК України передбачено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Статтею 485 Митного кодексу України визначено, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обов`язкове подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини.

На переконання колегії суддів помилкове заповнення сертифікату про назву товару не може бути доказом того, що дії позивача були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Верховний Суд у постановах неодноразово зазначав, що для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

В даному випадку у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач заявив неправдиві відомості щодо істотних умов контракту, ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, надав неправдиві дані, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості з метою звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Водночас у матеріалах справи наявний сертифікат про походження товару форми СТ-1 №BYUA, який виданий ВАТ «Гомельстройматериалы» замість сертифіката форми СТ-1 №BYUA (4425088) від 15.03.2021 року, виданого унітарним підприємством «Гомельське відділення БелТПП».

Суд першої інстанції вірно зазначив, що виникнення технічної помилки у сертифікаті, яка не залежить від декларанта, не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу та не становить складу порушення, передбаченого ст.485 МК України.

Враховуючи встановлення судом першої інстанції відсутності обґрунтованих доказів в підтвердження у даній справі умислу позивача на заниження митних платежів шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість спірної постанови митного органу та наявність підстав для скасування останньої.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 640/5084/17, від 09.07.2020 у справі №758/3820/16-а.

При цьому, інші аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Новозоводського районного суду міста Чернігова від 05 листопада 2021 року року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких