Справа № 160/8681/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2022 року м. Дніпросправа № 160/8681/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року

у справі № 160/8681/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з неприйняття в якості підтвердження пільгового стажу уточнюючі довідки від 13.11.2003 № 05/782 та від 24.11.2003 № 100 та відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 24.02.2020 з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 2 з 21.09.1982 по 10.11.1999.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має необхідний загальний страховий і пільговий стаж і надав пенсійному органу достатню кількість документів, що у повній мірі визначають за ним право на отримання пільгової пенсії за Списком № 2. Проте, у призначенні пенсії на пільгових умовах позивачу протиправно відмовлено у зв`язку з не зарахуванням до пільгового стажу відповідних періодів роботи позивача за Списком № 2 внаслідок не надання додаткових документів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

Суд визнав помилковим твердження відповідача про відсутність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що надані позивачем довідки про підтвердження пільгового характеру роботи не відповідають додатку № 5 Постанови № 637 від 12.08.1993.

Суд встановив, що факт роботи позивача з 21.09.1982 по 31.05.1983, з 20.08.1985 по 12.11.1990, з 13.11.1990 по 31.07.1995, з 01.08.1995 по 10.11.1999 є підтвердженим згідно записів трудової книжки, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, який підтверджує стаж роботи. При цьому, суд також наголосив на тому, що певні недоліки наявні у наданих позивачем довідках в жодному разі не можуть стати підставою для тверджень про відсутність у позивача пільгового стажу по Списку № 2.

Також за встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження військової служби у лавах Радянської армії з 31.05.1983 по 26.06.1985 на підставі п. «к» ч. 1 та ч. 3 п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Скаржник наполягає, що періоди роботи позивача з 21.09.1982 по 10.11.1999 не підлягають зарахуванню до його пільгового стажу за Списком № 2 у зв`язку з тим, що уточнюючі довідки не відповідають формі додатку № 5 Порядку № 637. Також зазначає, що позивачем подано позов поза межами шестимісячного строку звернення до суду із цим позовом.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Кам`янський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою від 11.06.2020 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком за Списком №2 згідно із ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

До вказаної заяви позивачем додано, в тому числі, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах № 100, та № 05/782 (а.с.45).

За результатами розгляду цієї заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутності у позивача необхідного пільгового стажу, про що повідомлено позивача листом № 0400-0305-8/48632 від 26.06.2020 (а.с.10).

Відповідач зазначив, що за наданими ОСОБА_1 документами загальний страховий стаж становить 37 років 05 місяців 18 днів (стаж враховано по 30.04.2020) і повідомив позивача, що пільговий стаж по вказаних довідках № 100 від 24.11.2003 та № 05/782 від 13.11.2003 не враховано, оскільки довідки не відповідають додатку № 5 Постанови № 637 від 12.08.1993 про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вважаючи таке рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Стосовно доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду із цим позовом суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 строки звернення до адміністративного суду обмежують час, протягом якого відповідні правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, шо наведені відповідачем обставини не є підставою для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки суть спірних правовідносин свідчить про тривалий характер порушення соціального права позивача на пенсійне забезпечення.

Також суд враховує, що позивач звертався до відповідача із заявою від 27.04.2021 про повторний розгляд документів на призначення пенсії, за результатами якої відповідач надав відповідь листом від 30.04.2021 (а.с.16).

По суті прийнятого судом першої інстанції рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду про протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Спір між сторонами виник з приводу не зарахування органом Пенсійним фонду періодів роботи позивача з 21.09.1982 по 10.11.1999 до пільгового стажу за Списком №2. При цьому, відповідач не заперечує, що займані у цей період посади належали до переліку посад, робота на яких підлягає пільговому обрахунку за Списком № 2.

У відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

Частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п. 6 Порядку № 383 зазначено, що працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж встановлено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до вказаного Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до положень статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що включені до Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Судом встановлено, що згідно із записами трудової книжки позивач у період з 21.09.1982 по 10.11.1999 працював:

з 21.09.1982 по 31.05.1983 слюсарем трубопровідником у ДСУ треста Дніпродзержинськдомнаремонт;

з 31.05.1983 по 26.06.1985 служба в Радянській Армії;

з 20.08.1985 по 12.11.1990 слюсарем трубопровідником у ДСУ спеціалізованого треста по ремонту доменних печей і устаткування «Дніпродомнаремонт»;

з 13.11.1990 по 01.08.1995 майстром трубопровідних робіт у Дніпродзержинському спецуправління № 2 треста «Дніпродомнаремонт»;

з 01.08.1995 по 10.11.1999 старшим майстром трубопровідних робіт у Дніпродзержинському спецуправління № 2 треста «Дніпродомнаремонт».

Уточнюючими довідками ВАТ «Дніпродомнаремонт» № 05/782 від 13.11.2003 та № 100 від 24.11.2003 підтверджено пільговий характер роботи позивача за періоди з 21.09.1982 по 31.05.1983, з 20.08.1985 по 12.11.1990, з 13.11.1990 по 31.07.1995, з 01.08.1995 по 10.11.1999.

Підставою для видачі довідки є, зокрема, накази про атестацію робочих місць №123 від 18.11.1994, № 39 від 29.03.1999.

Вказані довідки містять усі необхідні відомості, зазначені в п. 20 Порядку №637, і підтверджують, що позивач у вказані вище періоди працював повний робочий день на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Відповідач, відмовляючи позивачеві у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з тим, що уточнюючі довідки не відповідають формі додатку № 5 Порядку № 637, не зазначив, в чому полягає така невідповідність встановленій формі, тому доводи відповідача не можуть буди підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах.

З приводу посилання відповідача на той факт, що ВАТ «Дніпродомнаремонт» ліквідовано рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2010 у справі № Б29-/24/74/02, внаслідок чого мають бути застосовані положення Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до п.1 цього Порядку № 18-1 цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

В спірному випадку позивачем на підтвердження певних періодів роботи подані уточнюючи довідки ВАТ «Дніпродомнаремонт» № 05/782 від 13.11.2003 та № 100 від 24.11.2003, які видані підприємством до його ліквідації, тому підстави для застосування визначеної Порядком № 18-1 процедури підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, такими, що не відповідають фактичними обставинам, висновки відповідача про неможливість зарахування періоду роботи позивача з 21.09.1982 по 10.11.1999 до пільгового стажу за Списком №2. Документи, які позивач подав органу Пенсійного фонду разом із заявою про призначення пенсії, є належними доказами на підтвердження виконання ним робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За встановлених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувані дії відповідача є протиправними, періоди роботи з 21.09.1982 по 10.11.1999, включаючи період проходження служби в армії підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 2, оскільки записи трудової книжки та надані уточнюючи довідки підтверджують, що у цей період позивач виконував роботу за переліком посад, стаж роботи на яких підлягає пільговому обрахунку за Списком № 2.

Стосовно висновків суду першої інстанції про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.02.2020 суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Як встановлено судом вище, відповідна заява про призначення пенсії з відповідними документами подана позивачем до органу Пенсійного фонду 11.06.2020, а не 24.02.2020 як вказує позивач і з чим погодився суд першої інстанції.

Згідно наявної у справі заяви від 24.02.2020 вбачається, що це заява про виплату пенсії або грошової допомоги, в якій позивач просив відповідача належні йому суми пенсії (грошової допомоги, іншої грошової виплати) перерахувати на відповідний поточний рахунок (а.с.9), тобто не є зверненням позивача про призначення пенсії в розумінні ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

Наведене вище, приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.02.2020 не відповідають суті спору, є підставою для зміни судового рішення в цій частині відповідно до ст.317 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 280/3130/21 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2020 з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 2 з 21.09.1982 по 10.11.1999».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко