Справа № 420/24107/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/24107/21
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шляхтицького О.І.

суддів: Домусчі С.Д. , Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі № 420/24107/21 за позовом ОСОБА_1 до Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) третя особа - військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - військова частина НОМЕР_1 , в якому позивачка просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №63282624 від 23.11.2021 року Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що фактично, відповідачем не було встановлено, чи військова частина НОМЕР_1 виконала рішення судів першої та апеляційної інстанції по справі №420/5836/20 та здійснила нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 29.03.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 29.03.2018 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Саме по собі платіжне доручення або лист без доданого до нього детально розрахунку не може свідчити про факт виконання рішення у справі №420/5836/20, оскільки в ньому не міститься інформації про базові місяці які застосовувались при розрахунку, урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 та головне періоду нарахування та виплати індексації, що ігнорується відповідачем та свідчить про його недбале ставлення до службових обов`язків.

Отже, військовою частиною НОМЕР_1 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у справі №420/5836/20 виконано не повністю, а виконавче провадження № 63282624 закінчено безпідставно

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, оскільки листом від 19.05.2021 військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2021 на виконання виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду №420/5836/20 від 22.09.2020 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення повідомлено відділ, щодо виконання рішення суду в частині нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.03.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 29.03.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у розмірі 9130,91 грн.

В зв`язку з оскарженням в апеляційній інстанції судового рішення військовою частиною НОМЕР_1 , нарахована індексація грошового забезпечення у розмірі 9130,91 грн. (8993,95 грн. після утримання податків та зборів) фактично виплачена ОСОБА_2 19.11.2021, згідно листа військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2021 за вих. №1523 та копії платіжного доручення та реєстру виплати коштів по рішенню суду.

В зв`язку з нарахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.03.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 29.03.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та фактичної виплати нарахованої військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 та виплатою вказаної суми, 23.11.2021 року керуючись п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 63282624 , копію якої за вих. № 43-29009 направлено на адресу стягувача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 13 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, а саме не досконало проаналізовано доводи сторін та надані ними докази, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідачем не витребувано достатніх доказів щодо виконання військової частини НОМЕР_1 рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5836/20 від 22.09.2020 в частині виплати позивачу індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року;

- суд першої інстанції проігнорував те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5836/20 виконано не повністю, а виконавче провадження закінчено безпідставно, що є підставою для скасування спірної постанови..

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Обставини справи.

Рішенням суду у справі № 420/5836/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 29.03.2018 включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.03.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 29.03.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

22.09.2020 Одеським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист.

12.10.2021 на адресу Доброславського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області надійшов виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду №420/5836/20 від 22.09.2020 :

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.03.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 29.03.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

13.10.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63282624.

Листом військової частини НОМЕР_1 за вхід. № 532 від 19.11.2021 повідомлено, що: виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5836/20 від 22.09.2020 нарахувало індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (базовий місяць - січень 2008 року) на користь ОСОБА_1 в сумі 9130,91 та виплачено на картковий рахунок з утриманням податків та зборів (військовий збір 1,5% - 136,96 грн.) в сумі 8 993,95 грн.

На підтвердження надано: платіжне доручення № 5022 від 18.11.2021 та реєстр на виплату індексації грошового забезпечення.

23.11.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 , ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом не було стягнуто або зобов`язано виплатити конкретну суму коштів, тому питання визначення розміру виплати індексації грошового забезпечення, що має виплачуватись стягувачу, у даному випадку, належить до дискреційних повноважень військової частини. Відтак, державний виконавець не може встановити розмір грошових коштів для нарахування стягувачу індексації грошового забезпечення, так як уповноважений лише виконувати рішення суду, а саме: виконавчий лист №420/5836/20, виданий Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пкнктів 1, 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішенням, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Матеріали справи підтверджують, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження згідно із п.9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII став лист військової частини НОМЕР_1 за вхід. № 532 від 19.11.2021, в якому зазначено про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5836/20 від 22.09.2020 нарахувало індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (базовий місяць - січень 2008 року) на користь ОСОБА_1 в сумі 9130,91 та виплачено на картковий рахунок з утриманням податків та зборів (військовий збір 1,5% - 136,96 грн.) в сумі 8 993,95 грн та платіжне доручення № 5022 від 18.11.2021 та реєстр на виплату індексації грошового забезпечення (а.с.7).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5836/20 від 22 вересня 2020 року, яке набрало законної сили, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.03.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 29.03.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Тобто, боржник мав нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення не лише за період 01.12.2015 по 28.02.2018, а із застосуванням базового місяця для обчислення індексації - січня 2008 року та за період з 01.03.2018 по 29.03.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Застосування базового місяця за інший період суттєво зменшує суму індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим перевірка виконання рішення суду шляхом витребування розрахунку індексації грошового забезпечення є правомірною та необхідною, оскільки істотно впливає на остаточну суму відшкодування.

Проте, відповідачем до суду не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що головний державний виконавець Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) після надходження від військової частини НОМЕР_1 за вхід. № 532 від 19.11.2021 витребував від боржника відповідні пояснення, довідки, розрахунок тощо, які необхідні для перевірки виконання ним судового рішення.

У листі про виконання судового рішення по справі № 420/5836/20 від 22.09.2020 військова частина НОМЕР_1 вказує лише про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (базовий місяць - січень 2008 року), не згадуючи про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.03.2018 з врахуванням в якості базового місяця березень 2018 року, чим фактично приховує обставини не донарахування індексації грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що висновок державного виконавця про підтвердження боржником фактичного виконання виконавчого документу є передчасним та таким, що зроблений без дослідження та належної перевірки всіх фактичних обставин щодо факту повного виконання судового рішення.

Доводи відповідача про відсутність в нього права на перевірку складеного боржником розрахунку не спростовують обов`язок щодо здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, в частині реалізації права визначеного п.п 1, 3 частини третьої статті 18 Закону України № 1404.

Перелік підстав, відповідно до яких виконавче провадження підлягає закінченню, визначені в статті 39 Закону № 1404-VIII.

Однією із підстав, є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 частини першої статті 39 Закону).

Стаття 40 Закону № 1404-VIII визначає наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини 1 цієї статті у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку,виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови, державний виконавець обмежився лише наданою боржником інформацією, а тому такі дії є протиправними.

На думку суду, дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є протиправними, а постанова про закінчення виконавчого провадження №63282624 від 23.11.2021 такою, що прийнята без врахування положень статей 18 та 63 Закону № 1404-VIII щодо обов`язку державного виконавця перевірити повне виконання рішення боржником.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин справи, неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення відповідно до п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 4 статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 317, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі № 420/24107/21 - скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Визнати протиправною та скасувати постанову Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження № 63282624 від 23.11.2021.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.