Справа № 280/1361/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
07 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 280/1361/21
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою Запорізької митниці
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі №280/1361/21 за позовом Приватного акціонерного товариства Український графіт до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2021 адміністративний позов ПрАТ Український графіт до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено.

Запорізька митниця, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 28.12.2021 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.

Підставою залишення апеляційної скарги без руху стало те, що апеляційна скарга подана скаржником після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого статтею 295 КАС України, а підставі, наведені скаржником у заяві про поновлення такого строку, не є поважними.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення заявником апеляційної скарги копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано 18.01.2022.

На виконання вимог ухвали суду до Третього апеляційного адміністративного суду від Запорізької митниці надійшла заява, в якій скаржник наводить пояснення стосовно причин пропуску строку на апеляційне оскарження та ставить питання про його поновлення.

Обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає, що Митниця, з дотриманням встановлених процесуальним законом строків, вже зверталась до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення суду від 13.05.2021 у даній справі, проте ухвалою від 16.08.2021 скаргу було повернуто скаржнику через неусунення її недоліків зі сплати судового збору. Скаржник зазначає, що Запорізька митниця, як відокремлений підрозділ Держмитслужби України, розпочала роботу лише 01.07.2021 і лише після цього отримала можливість забезпечити оплату судового збору, що нею і було зроблено в грудні 2021 року після надходження бюджетних асигнувань. Зауважує, що асигнування по КЕКВ 2800 на сплату судового збору відкрито лише 17.11.2021. Зазначає, що повторна апеляційна скарга подана в найкоротший

строк після забезпечення сплати судового збору та в межах річного строку з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення. Наголошує на належному скаржнику праві доступу до суду. Вказує, що повернення первинної апеляційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до суду.

Надаючи оцінку таким аргументам скаржника, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Як свідчать матеріали справи Митниця вже реалізовувала своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 13.05.2021 у цій справі. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору. З огляду на невиконання вимог ухвали суду у встановлений судом строк, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.08.2021 скаргу повернуто скаржнику, яку отримано Митницею 17.08.2021 (повідомлення про вручення, а.с.158, том 2). Вдруге своє право відповідач реалізував лише 28.12.2021.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19), від 15 травня 2020 року (справа № 820/1212/17) тощо.

В даному випадку апеляційна скарга подана Митницею повторно після спливу більше сіми місяців з дня ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення

та після спливу більше чотирьох місяців від дати отримання ухвали суду апеляційної інстанції про повернення вперше поданої апеляційної скарги, що, свою чергу, не може вважатися добросовісним використанням належних процесуальних прав та неухильним виконанням процесуальних обов`язків.

Зважаючи на значний пропуск строку на апеляційне оскарження, заяву скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження не можна вважати обґрунтованою, тому що невиконання Митницею вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження Митниця акцентує увагу на тому, що при повторному зверненні до суду з апеляційню скаргою нею сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі.

З приводу таких аргументів скаржника, слід зауважити, що сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень при повторному зверненні до суду не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

В поданій заяві, обґрунтовуючи неможливість своєчасної сплати судового збору, скаржник посилається на здійснення реорганізації територіальних органів Державної митної служби та тимчасову відсутність бюджетних асигнувань.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Вказана правова позиція вказана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19.

При цьому, суд зауважує, що реорганізація чи створення нового державного органу, що здійснює функції митниці не може впливати на процесуальні права та обов`язки цього органу, зокрема змінювати процесуальні строки на оскарження рішення суду.

В даному випадку сплата судового збору за подання апеляційної скарги Митницею здійснена лише в грудні 2021 року під час звернення з апеляційною скаргою повторно. У той час, коли право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у відповідача виникло в травні 2021 року.

Достатніх та належних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій Митниці з моменту виникнення права на апеляційне оскарження (травень 2021), спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що скаржник дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження в найкоротші строки, скаржник до суду не надав.

Стосовно аргументів скаржника, що повторна апеляційна скарга ним подана в межах річного строку, то суд апеляційної інстанції знов звертає увагу скаржника на те, що річний строк, встановлений процесуальним законом, не надає суб`єкту владних повноважень абсолютного права на звернення до суду з апеляційною скаргою в будь-який час, після спливу встановлених строків на апеляційне оскарження. В межах такого строку суб`єкти владних повноважень мають можливість звертатися до суду з апеляційними скаргами, обґрунтовуючи при цьому поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, а суд, визнавши поважними підстави пропуску строку на оскарження рішення суду наділений процесуальним правом на поновлення строків. Після спливу такого строку така можливість у суб`єкта владних повноважень відсутня.

Повернення апеляційної скарги поданої вперше відповідно до процесуального закону надає право повторного звернення з апеляційною скаргою. Однак для визнання поважними підстав пропуску строку на апеляційне оскарження у такому випадку скаржнику слід надати суду докази, які б могли свідчити про намір особи реалізувати право на апеляційне оскарження у найкоротший строк, а не в будь-який час до спливу встановленого присічного річного строку.

Суд знов зазначає, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Аргументи скаржника, наведені у заяві про поновлення строку, не можуть бути розцінені як об`єктивні обставини особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням викладеного, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви Запорізької митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі №280/1361/21.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі №280/1361/21.

Ухвала набирає законної сили з 07.02.2022 відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк