Справа № 160/12287/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2022 року м. Дніпросправа № 160/12287/21
Суддя І інстанції Ільков В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо незарахування до пільгового стажу, який дає право ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, трудового стажу за Списком № 1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, в якості лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (ДП «ВГТМК», ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», філія ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат») в періоди з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком №1 періоди роботи на посаді лаборанта рентгеноспектрального аналізу центральної заводської лабораторії збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (ДП «ВГГМК», ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», філія ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат»), з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року, здійснити перерахунок, та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням пільгового стажу з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року, починаючи з 06.09.2016р. (дати виникнення права на призначення пенсії).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо незарахування до пільгового стажу, який дає право ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, трудового стажу за Списком № 1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, в якості лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (ДП «ВГТМК», ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», філія ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат») у періоди її роботи з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком №1 періоди її роботи на посаді лаборанта рентгеноспектрального аналізу центральної заводської лабораторії збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (ДП «ВГГМК», ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», філія ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат»), з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року.

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2021 року про зарахування до її трудового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, періоди її роботи на посаді лаборанта рентгеноспектрального аналізу центральної заводської лабораторії збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (ДП «ВГГМК», ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», філія ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат»), з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позич із заявою, у відповідності до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, ані 19.04.2021 року, ані у 2021 році не зверталась.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.04.2018 року звернулась до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Розпорядженням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.04.2018 року було відмовлено позивачеві у призначенні пенсії, так як не відповідає вимогам п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За матеріалами пенсійної справи загальний страховий стаж на дату звернення (19.04.2018 року) складає: 34 роки 06 місяців 7 днів, в тому числі робота на пільгових умовах за Списком № 1 - 5 років 00 місяців 11 днів.

Періоди роботи з 21.09.2006 по 19.09.2007, в якості лаборанта рентгеноспектрального аналізу центральної заводської лабораторії збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо металургійного комбінату (ЗАТ «Кримській Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат»), так як за цей період довідка, уточнююча особливий характер роботи від 12.11.2015 року № 3/525, не підтверджує особливі умови праці (не було проведено атестацію робочого місця за умовами праці).

Також до пільгового стажу за Списком № 1 не було зараховано період роботи з 01.07.1994 року по 31.07.2003 року, оскільки не надано довідку, уточнюючу особливий характер роботи за Списком № 1.

У зв`язку з цим, позивач 19.04.2021 року звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо надання роз`яснення стосовно зарахування стажу роботи в особливо шкідливих умовах за Списком №1 за час її роботи за період з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року.

Згідно листа Пенсійного органу від 13.05.2021 року за №15655-11747/Т-4/8-0400/21, наданого на звернення позивача від 19.04.2021 року, відповідачем зазначено, що за матеріалами пенсійної справи страховий стаж на дату звернення позивача (19.04.2018 року), становить 34 роки 6 місяців 7 днів, у тому числі робота за Списком №1 5 років 0 місяців 11 днів. До стажу роботи за Списком №1 зараховано період з 01.08.2003 року по 31.12.2008 року відповідно до довідки від 12.11.2015 року за №3/525, виданої філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПРАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» (за виключенням періоду з 21.09.2006 року по 19.09.2007року, в якому не було проведено атестації робочого місця за умовами праці). До пільгового стажу по Списку №1 не зараховано період з 01.07.1994 року по 31.07.2003 року, так, як за цей період довідка, уточнююча особливий характер роботи від 12.11.2015 року №3/525, не підтверджує особливі умови праці.

Позивач, вважаючи протиправним незарахування відповідачем до її пільгового стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року, звернулася до суду з цією позовною заявою.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Крім того, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також суспільні відносини з приводу призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

Так, згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 114 Закону України №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Частинами 1 -2 статті 24 Закону України №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.1-3 Порядку).

Відповідно до п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

Оскільки виключно законами визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, з огляду пріоритетності законів над підзаконним актами, нормативно-правовий акт, яким є Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не може перешкоджати або встановлювати додаткові умови для визначення права на пенсію.

Вказаним Порядком передбачено право осіб надавати відповідні уточнюючі довідки, а не обов`язок, невиконання якого могло б потягнути відмову у призначенні чи перерахунку пенсії.

В контексті викладеного, колегія суддів робить висновок, що наявність у позивача стажу роботи за Списком № 1 може підтверджуватись записами в трудовій книжці, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

При цьому, згідно із п.1 ч.1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Також відповідно до ч.3 ст. 44 вказаного Закону органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто, в контексті викладеного вбачається, що відповідач, за наявності сумнівів у повноті записів у трудовій книжці позивача, необхідних для призначення, перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 мав право витребувати у підприємства, на якому працювала позивач, необхідні документи для підтвердження записів у її трудовій книжці.

При цьому, колегія суддів також враховує те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було проведено перевірку обґрунтованості видачі довідки від 22.06.2016 року №01-23/623, виданої філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський ТИТАН» (33173973) (надалі ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС») про пільгових стаж роботи ОСОБА_1 за період роботи з 01.02.2012 року по 09.09.2012 року для оформлення пенсії.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області маючи змогу та перебуваючи з перевіркою на означеному підприємстві не вжило заходів задля отримання документів, які підтверджують пільгові періоди роботи по Списку №1 з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року, які записані у трудовій книжці позивача.

Між тим, як вбачається з копії трудової книжки позивача, в період з 20.05.1991 року по 17.08.2018 року, позивач працювала у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (назви, якого змінювались на ДП «ВГМК», філія «ВГМК» ПрАТ «Кримський Титан», філія ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат»), на посаді лаборанта рентгено-спектрального аналізу центральної заводської лабораторії.

Так, посада позивача віднесена до Списку №1 розділу ХХІІ постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та від 16.01.2003 року №36.

При цьому, колегія суддів враховує, що період роботи позивача з 21.09.2006 року по 19.09.2007року не був зарахований до пільгового стажу роботи позивача, оскільки не було проведено атестації робочого місця за умовами праці.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності його сподарювання, детехнологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів,що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, складі повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та підчас визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільги компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, п.11 Порядку №442 (в редакції від 01.08.1992р.) передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.

Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Так, Велика палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 року сформулювала правовий висновок, згідно з яким, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на зарахування періоду її роботи на посаді лаборанта рентгеноспектрального аналізу центральної заводської лабораторії збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (ДП «ВГГМК», ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», філія ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат»), з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року, до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії.

При цьому, посилання скаржника у апеляційній скарзі на те, що позивач зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявами про зарахування періодів роботи, складеними у довільній формі, що є порушенням ч.1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є проявом формалізму, оскільки , що зміст поданих позивачем заяв про перерахунок пенсії очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є те, що до заяви позивачем було долучено ряд документів (відповідачем не заперечується), які подаються саме при перерахунку пенсії.

Між тим, колегія суддів, з огляду на дискреційні повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним способом захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме: зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2021 року про зарахування до її трудового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, періоди її роботи на посаді лаборанта рентгеноспектрального аналізу центральної заводської лабораторії збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (ДП «ВГГМК», ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», філія ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат»), з 01.07.1994 року до 31.07.2003 року та з 21.09.2006 року по 19.09.2007 року, з урахуванням висновків суду.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 25.01.2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова