Справа № 280/7148/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 280/7148/21
Суддя І інстанції Конишева О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу КОМАНДИТНОГО ТОВАРИСТВА «ЖЕЛЕВ С.С. І КОМПАНІЯ «КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом КОМАНДИТНОГО ТОВАРИСТВА «ЖЕЛЕВ С.С. І КОМПАНІЯ «КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

КТ «ЖЕЛЕВ С.С. І КОМПАНІЯ «КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА» звернулось з вищевказаним позовом до суду в якому, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №8 від 28.07.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що висновки акту перевірки про відсутність реального характеру господарських операцій по поставці соняшника між позивачем та ТОВ «Авангард-Вінниця» та відсутність факту придбання товару у останнього, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення, не відповідають фактичним обставинам здійснених господарських операцій щодо придбання соняшника відповідно до укладених договорів при тому що господарські операції були належним чином оформленні та підтверджуються первинними документами. Крім того позивач не може відповідати за дотримання податкової дисципліни своїм контрагентом та третіми особами.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням КТ «ЖЕЛЕВ С.С. І КОМПАНІЯ «КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що перевіряючі зробили висновок, що постачання товару не відбулося, а оформлювалися лише первинні документи, відсутні належним чином оформлені товаро-транспортні накладні. Однак це не відповідає дійсності, оскільки основним видом діяльності ТОВ «Авангард-Вінниця» є сільськогосподарська діяльність, - вирощування зернових культур, бобових культур та насіння олійних культур. З довідки Волочиської міської ради Хмельницької області № 359 від 05.11.2019 року вбачається , що ТОВ «Авангард-Вінниця» обробляє 112 га земель. Відповідно до сільськогосподарської звітності 37 Сг за 01.12.2020 р. у ТОВ «Авангард-Вінниця» вирощування здійснювалось на 82,27 га 3889,50 ц соняшнику. Суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним документам та прийшов помилкових висновків про постачання товару від інших осіб, а не від контрагента.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Запорізькій області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду прешої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 28.04.2021 року №1127-п, проведена планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2018 по 31.03.2021, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2018 по 31.03.2021, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами перевірки складено Акт від 01.07.2021 №5753/08-01-07-18/00954225.

Позивач не погодившись з висновками Акту перевірки від 01.07.2021 №5753/08-01-07-18/00954225 надав заперечення від 08.07.2021 №131.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області надано відповідь листом від 23.07.2021 №2325/12/08-01-07-18-11, яким висновки Акту перевірки від 01.07.2021 №5753/08-01-07-18/00954225 викладені у наступній редакції:

Перевіркою КТ «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ» КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА» встановлено порушення, зокрема:

п.44,1 cт.44. пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 794722 грн., у т. ч, за 3 квартали 2020 на суму 594276 грн., за 2020 рік на суму 794722 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.07.2021 року за №8.

Відмовляючи у задоволенні позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено реальності здійснення господарських операцій через недостатність первинних документів, крім того невідповідність складених первинних документів та їх формальність не дає підстав відображення в податковому обліку КТ «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ» КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА» наслідків таких операцій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У періоді, що перевірявся, позивач придбав у ТОВ «Авангард-Вінниця» соняшник. Поставку соняшника на зберігання від TOB «Авангард- Вінниця» здійснював ФОП « ОСОБА_1 » безпосередньо до TOB «АГРО БАР ОІЛ» .

Перевіркою встановлено документальне оформлення КТ «ЖЕЛЄВ С.С. і Компанія Комиш-Зорянського Елеватора» фінансово-господарських операцій з придбання соняшнику у контрагента - постачальника TOB «Авангард-Вінниця» (код 39611733) у вересні, листопаді 2020 року на загальну суму 4742654,74 грн., у т.ч. ПДВ 790442,46 грн.

Між ТОВ «Авангард-Вінниця» (далі-Постачальник), в особі директора Очкур СЛ., який діє на підставі статуту з однієї сторони та КТ «ЖЕЛЄВ С.С. і Компанія Комиш-Зорянського Елеватора» (далі-Покупець), в особі директора Леуса Г.В., який діє на підставі статуту, з іншої сторони укладено договір на поставку соняшнику №Т-17 від 17.09.2020 відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити соняшник високоолеїновий у кількості 400 (чотириста) тон +/- 10% (далі- Товар).

За даними первинних документів, Єдиного реєстру податкових накладних TOB «АВАНГАРД-ВІННИЦЯ» зареєструвало на адресу KT «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА» податкові накладні на факт відвантаження товару, про що зазначено в Акті перевірки (сторінка 15 Акту перевірки).

У бухгалтерському обліку КТ «ЖЕЛЄВ С.С. І Компанія Комиш-Зорянського Елеватора» операції з TOB «Авангард-Вінниця» відображено наступними бухгалтерськими проведеннями:

Дт 281 «Товари на складі» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - оприбуткування товару на суму 3952212,28 грн.;

Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - відображення податкового кредиту на суму ПДВ 790442,45 грн.;

Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 311 «Розрахунковий рахунок» - проведення розрахунків між контрагентами на суму 4536063,66 грн.

Розрахунки між підприємствами відбувалися у безготівковій формі відповідно платіжних доручень про що також зазначено в Акті перевірки (сторінка 16 Акту перевірки).

Позивачем на перевірку було надано товарно-транспортні накладні (замовник автоперевезень - КТ «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА») відповідно до яких місце розвантаження є с. Ялтушків Барський р-н Вінницька область згідно договору №10/09 від 10.09.2020 року надання послуг зі зберігання соняшнику з TOB «Агро Бар Оіл» (код ЄДРПІОУ 42853976).

Товар від «KT Желєв С.С. і компанія Комиш-Зорянського елеватора» отримував ОСОБА_2 за отриманим дорученням. Товар від підприємства TOB «Авангард- Вінниця» було поставлено на зберігання до TOB «АГРО БАР ОІЛ». Приймання товару підтверджується актами приймання-передачі товару на зберігання по укладеному договору зберігання №10/09 від 10.09.2020.

Між TOB «Агро Бар Оіл» (Зберігач) та КТ «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА» (Поклажодавець) укладено договір №10/09 на надання послуг зі зберігання насіння соняшника від 10.09.2020.

Відповідно п.1.7 Договору №10/09 від 10.09.2020, продукція є власністю Поклажодфщя (KT «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА») протягом усього терміну зберігання. Належність підтверджується наявністю складських квитанцій.

Відповідно п.1.10 Договору №10/09 від 10.09.2020, відпуск соняшника Поклажодавцю (KT «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА») відбувається на підставі письмового розпорядження Поклажодавця, довіреності та при пред`явленні паспорта.

Відповідно до п.2.1.2 Договору №10/09 від 10.09.2020, Зберігай (TOB «Агро Бар Оіл») видає Поклажодавцю (KT «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА») реєстри на соняшник, а також складські квитанції, не пізніше наступного робочого дня після прийняття соняшнику на зберігання за умови оплати Поклажедавцем складських квитанцій в момент їх видачі.

В той же час, суд першої інстанції вірно звернув увагу на той факт, що позивачем ані під час перевірки, ані до суду не було надано реєстри на соняшник, складські квитанції, письмові розпорядження та довіреності, які обов`язково оформлюються при прийнятті зерна на зберігання та є підтвердженням його знаходження на певному складі, складання яких передбачено вимогами Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 27.06.2003 №198 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2003 за №605/7926, а також витягів з книг складського обліку сільськогосподарської продукції тощо.

Пунктом 2.1.1 Договору №10/09 від 10.09.2020 визначено, що зберігач (TOB «Агро Бар Оіл») зобов`язується прийняти соняшник в присутності представника Поклажодавця (KT «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА») за заліковою вагою.

Під час перевірки не встановлено оформлення наказів на відрядження на працівників KT «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА» до с.Ялтушків Барський р-н Вінницька область для приймання продукції, також звітування по авансовим звітам, до матеріалів справи таких документів також не додано.

Поставка товару здійснювалось ФОП ОСОБА_1 за договором A/M 14/09/20 від 14.09.20. За даними звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2020 (реєстр.№ від 26.10.2020) у трудових відносинах у перевізника ФОП ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) перебував 1 працівник - ОСОБА_3 .

За даними звіту 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» за 3 квартал 2020 (реєстр.№2660627 від 18.01.2021) у трудових відносинах за кодом « 101» відображено 2 працівника (в т.ч. керівник).

Таким чином, водії - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які здійснювали перевезення соняшнику, згідно ТТН №15/09/1. №16/09/1, №17/09/3, №17/09/2, №22/09/1, №2/09/2, №24/09/1, №24/09/2, №25/09/2, №25/09/1 не перебували у трудових відносинах на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, з ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно інформації отриманої з Територіального сервісного центру МВС №2345 (далі - ТСЦ МВС №2345) №31/8-45.286-21 від 27.05.2021 автомобілі/причіпи з номерними знаками МАН НОМЕР_2 / НОМЕР_3 (ТТН №15/09/1, №16/09/1, №17/09/3, №22/09/2), РЕНО НОМЕР_4 / НОМЕР_5 (ТТН №17/09/2, №24/09/2, №25/09/1), МАН НОМЕР_6 / НОМЕР_7 (ТТН №22/09/1, №24/09/1, №25/09/2) не належать ФОП ОСОБА_1 . Вказані транспорті засоби перебувають у власності фізичних осіб ОСОБА_7 (Вінницька обл, Томашпільський р-н), ОСОБА_8 (Вінницька обл., Ямпільський р-н), ОСОБА_9 (Вінницька обл., Тульчинський р-н).

За даними звіту 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» ФОП ОСОБА_1 за 3 квартал 2020 року (реєстр.№2660627 18.01.2021) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з ФОП ОСОБА_1 у трудових відносинах не перебували, і відсутні виплати за ознакою доходу « 157» -дохід, виплачений самозайнятій особі, дохід від надання майна в лізинг, оренду чи суборенду - код ознаки « 106», тощо.

Відповідно до Наказу «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 № 363 «Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора».

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в товарно-транспортних накладних в графі «супровідні документи на вантаж» та «документа з вантажем» не зазначено перелік документів (накладні, акти приймання-передачі, довіреності, сертифікати, паспорти якості, тощо), які водій отримує від вантажовідправника (ТОВ «Авангард-Вінниця») й передає вантажоотримувачу (КТ «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА») разом із вантажем. У зв`язку з цим неможливо фактично підтвердити отримання водієм вантажу (зазначеного у ТТН).

Пунктом 4.8. Договору визначено перелік документів, які TOB «Авангард-Вінниця» повинен видати KT «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА»: довідка ф.29СГ, ф.37СГ, ф.4СГ, документи, видані уповноваженим органом про кількість зареєстрованих договорів оренди та їх площу, тощо. Під час перевірки вказані документи не були наданні у зв`язку з їх відсутністю.

За даними звіту 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» TOB «Авангард-Вінниця» протягом 2020 року відображає штатних працівників у кількості 3 чоловік.

Викладене свідчить, що у трудових відносинах на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, у TOB «Авангард-Вінниця» не було достатньої кількості працівників з відповідною кваліфікацією для забезпечення виробничого процесу щодо вирощування соняшнику (агроном, тракторист, комбайнер, водії, тощо).

За даними інформаційних баз даних ДПС встановлено, що ОФ на балансі TOB «Авангард-Вінниця» відсутні:

за даними звіту про фінансовий результат за 2020 рік (реєстр.№1495068 від 26.02.2021) основні фонди - 0 грн. (ряд.1010 - 0 грн., ряд.1090 - 0 грн.);

додаток AM до податкової декларації з податку на прибуток за 2020 рік не подавався;

за даними форми 20-ОПП транспортні засоби та ОФ відсутні.

За даними форми 20-ОПП TOB «Авангард-Вінниця» відображає об`єкти - земельні ділянки на праві довгострокового користування або оренди (Хмельницька обл.). При цьому, TOB «Авангард-Вінниця» не звітує по земельному податку (земельна плата, оренда землі), у зв`язку з цим не можливо підтвердити право власності чи право користування на вказані земельні ділянки.

За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за TOB «Авангард-Вінниця» зареєстровано земельну ділянку площею 2 га на правах оренди (договір оренди з 30.07.2019) для ведення особистого селянського господарства. Зазначена площа земельної ділянки не забезпечує вирощування соняшнику в кількості 314,46т, який був реалізований KT «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА».

Крім того, за даними ЄРПН встановлено, що протягом 2019, січня - серпня 2020 року TOB «Авангард-Вінниця» не здійснювало придбання матеріальних ресурсів (мінеральні добрива, гербіциди, насіння соняшника, ПММ), які необхідні для забезпечення діяльності щодо вирощування соняшника (беручи до уваги те, що посів насіння соняшника у відкритий ґрунт проводиться у кінці квітня - на початку травня). Також не встановлено придбання послуг щодо забезпечення діяльності по вирощуванню соняшнику (послуг обробітку землі, посіву, вприскування, культивації, тощо).

За даними ЄРПН не встановлено придбання товару за номенклатурою «соняшник», який в подальшому міг бути реалізований KT «ЖЕЛЄВ С.С. І КОМПАНІЯ КОМИШ- ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА».

За даними звіту 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» TOB «Авангард-Вінниця не проводить декларування взаємовідносин з фізичними особами - підприємцями (не платниками ПДВ), фізичними особами, які надавали с/г послуги чи реалізовували продукцію (безпосередньо соняшник, чи товари, які забезпечують виробничий процес по вирощуванню соняшника). Також не відображено взаємовідносини з фізичними особами щодо оренди ТЗ, земельних ділянок.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до підпунктів 3.6, 3.8 пункту 3 наказу Міністерства фінансів України від 10.01.2007 №2 «Про затвердження Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів» (далі - Наказ №2), приймання та оприбуткування запасів, які надійшли від постачальників або від переробників з переробки на стороні, оформлюється товарно-транспортною накладною з використанням штампу (позначення) про оприбуткування або прибутковим ордером. Якщо запаси надійшли на підприємство без товаросупроводжувальних документів, то складається акт про приймання матеріалів або комерційний акт (у разі, якщо такі запаси надійшли залізницею).

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Витрати» затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 і зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (далі - П(С)БО 16), визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

Згідно з пунктом 6 П(С)БО 16 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду , в якому вони були здійснені (пункт 7 П(С)БО 16).

Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами (пункт 8 П(С)БО 16).

При цьому, пунктом 9 П(С)БО 16 встановлено, що не визнаються витратами, зокрема, зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 П(С)БО 16, а також витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

Отже, П(С)БО не містить положень, які б дозволяли коригувати фінансовий результат щодо витрат, які не пов`язані із господарською діяльністю чи сформовані на основі «нереальних господарських» операціях.

Господарські операції, наведені у внутрішньому первинному документі (акті), оцінюються в порядку, визначеному національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності.

Відповідно до п.11, 21,22 ст.1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні».

зерно - плоди зернових, зернобобових та олійних культур, які використовуються для харчових, насіннєвих, кормових та технічних цілей;

реєстр зерна (заставного зерна) - система обліку інформації про зерно (заставне зерно), що прийняте зерновими складами на зберігання у визначеному обсязі й до визначеного строку;

реєстр складських документів на зерно - система обліку інформації про видані зерновими складами складські документи на зерно та володільців таких документів;

Відповідно до ст.24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зерно підлягає зберіганню у зернових складах.

Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

Згідно п.24 ст.1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

Стаття 37. Види складських документів на зерно

Зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Після заповнення обов`язкових реквізитів простого або подвійного складського свідоцтва на зерно, реєстрації їх у реєстрі з присвоєнням порядкового номера заповнений бланк простого або подвійного складського свідоцтва на зерно передається особі, яка здала зерно на зберігання.

Згідно з п.1.2 Наказу Міністерства аграрної політики країни 11.08.2005 N374 затверджено Порядок ведення основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, і реєстру зернового складу відомості про юридичних та фізичних осіб (відомості про особу) це відомості про юридичних та фізичних осіб, що містять такі дані: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код за ЄДРПОУ (для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та держава, в якій зареєстрована особа); для фізичних осіб громадян України - прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання та ідентифікаційний номер (для фізичних осіб іноземців або осіб без громадянства - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання за межами України).

Наказом Міністерства аграрної політики України від 27.06.2003 №198, зареєстрованого в Міністерстві юстиціїУкраїни16 липня 2003 року за №605/7926 затверджено «Положення про обіг складських документів на зерно», відповідно якого: власники зерна - фізичні та юридичні особи незалежно від форм власності і підпорядкування, яким належить зерно на праві власності, а також держава в особі Кабінету Міністрів України або уповноважених ним органів у разі переходу до неї права власності на зерно.

Згідноз п.1 пп. 1.19 Положення про обіг складських документів на зерно, після заповнення реквізитів складського документа на зерно, реєстрації його у Реєстрі складських документів на зерно з присвоєнням порядкового номера, один примірник оригіналу заповненого бланка складського документа передається поклажодавцеві або вповноваженій ним особі, а другий залишається на складі.

Пунктом 1 пп. 1.20 Положення про обіг складських документів на зерно, поклажодавець чи вповноважена ним особа на підтвердження отримання складського документа ставить власний підпис у Реєстрі складських документів на зерно, що ведеться зерновим складом.

Як передбачено частиною 1 статті 21 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», якість зерна та продуктів його переробки, що виробляються в Україні або ввозяться на митну територію України, має відповідати державним стандартам та іншим нормативним документам.

В той же час позивачем не надано доказів отримання від постачальників зерна документів, які б підтверджували його якість, зокрема посвідчень про якість зерна на кожну партію, свідоцтв про вміст пестицидів, токсичних елементів та мікотоксинів на кожну партію зерна, карантинних чи фітосанітарних сертифікатів.

Для з`ясування реальності здійснення господарської операції та визначення бази оподаткування встановлюється: наявність активу та його походження; рух активу у процесі здійснення господарської операції між її учасниками; відображення господарської операції та її учасників у первинних документах.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, під господарською операцією розуміється дія або подія яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань власному капіталі, відомості про яку містяться в первинному документі що підтверджує її здійснення.

Згідно зі ст. 1, ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

З матеріалів, наданих податковим органом, вбачається відсутність у постачальників Товариства по ланцюгу постачання об`єктивної можливості поставити продукцію через недостатність ресурсів виконати спірні поставки контрагентами, не встановлення первинних документів про залучення спірними постачальниками третіх осіб до виконання зазначених поставок, неможливість на підставі даних, наявних у податкового органу, виявити походження товару.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм матеріального права та встановлених обставин, колегія судів апеляційного суду приходить до висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові та видаткові накладні, платіжні доручення) по контрагенту з ТОВ «Торговий дім Ветек» не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Суд першої інстанції надав належну оцінки зазначеним обставинам справи, а тому прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу КОМАНДИТНОГО ТОВАРИСТВА «ЖЕЛЕВ С.С. І КОМПАНІЯ «КОМИШ-ЗОРЯНСЬКОГО ЕЛЕВАТОРА» - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 01 лютого 2022 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник