Справа № 340/127/21
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 340/127/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 р. (суддя Петренко О.С.), по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

15.01.2021 р. ОСОБА_2 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, де просила визнати протиправним та скасувати рішення Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області № 5138 від 15.12.2020 р. про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну Гонем ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області у встановлені строки повторно розглянути заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну від 03.10.2017 р. та зобов`язати Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області надати дозвіл на імміграцію в Україну Гонем ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 р. адміністративний позов задоволений частково.

Визнано протиправним та скасоване рішення Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області № 5138 від 15.12.2020 р. про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язане Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області у встановлені строки повторно розглянути заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання дозволу на імміграцію в Україну відповідно до норм Закону України «Про імміграцію» з урахуванням висновків, викладених в судовому рішенні, а в решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, що позивачем надавалися відповідачу свідомо неправдиві відомості, підроблені документи чи документи, що втратили чинність, відповідачем не надано вироку суду, яким позивача засуджено до позбавлення волі, та будь яких доказів того, що дії позивача становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, доказів того, що рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України, відповідачем також не надано суду жодного доказу, який би підтверджував порушення позивачем законодавства про правовий порядок іноземців та осіб без громадянства.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 р., прийняти нову постанову, де в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду прийняте з порушенням норм процесуального права та норм матеріального права, внаслідок чого неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 р. у справі №1140/1954/18 задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 у повному обсязі, визнане протиправним рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну за №1/5-195 від 04.06.2018 р. Дане рішення набрало законної сили 12.11.2018 р.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, підставою для відмови в наданні дозволу на імміграцію в Україну став факт, що під час перевірки особової справи ОСОБА_3 встановлено, що в свідоцтві про шлюб № НОМЕР_1 , виданого 12.08.2015 р. Палестинською Національною Адміністрацією в графі «Посвідчення особи/документ №» документом, який посвідчує особу ОСОБА_6 зазначене палестинське посвідчення особи № НОМЕР_2 та український закордонний паспорт № НОМЕР_3 . Також встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець Палестини, Указом президента України від 28.05.2005 р. № 886/2005 прийнятий до громадянства України; 04.10.2005 р. Кіровським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області вказаний громадянин документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 від 13.06.2016 р. та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 , строком дії до 13.06.2026 р. Тож, у свідоцтві про шлюб номер паспорту громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_3 ) ОСОБА_8 не відповідає номеру діючого паспорта ( НОМЕР_6 ).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. по справі № 340/1060/19 Зобов`язане Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про надання дозволу на імміграцію в Україну від 03.10.2017 р. з урахуванням висновків суду та прийняти законне та обгрунтоване рішення, а в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 р. у справі №1140/1954/18 вже визнане протиправним рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну за №1/5-195 від 04.06.2018 р, але не зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 03.10.2017 р. з урахуванням висновків суду р, тому позовна вимога про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 03.10.2017 р. підлягає задоволенню.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019 р. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. залишене без змін.

Крім того, судом встановлено, що паспорт влади Палестини № НОМЕР_7 , виданий в Рамаллі 14.07.2019 р. з терміном дії до 13.07.2024 р. належить ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Газа.

Відповідно листа ID/67/19 посольства Палестини м. Київ від 22.08.2019 р. «Посольство Палестини в Україні засвідчує свою повагу та має честь цим підтвердити той факт, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , носій палестинського паспорту № НОМЕР_7 , що дійсний до 13.07.2024 р., виданий в м. Рамалла, до шлюбу з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , згідно свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 , виданого у м. Газа 12.08.2015 р., носила дівоче прізвище ОСОБА_11 .

Посольство Палестини в Україні також підтверджує той факт, що на момент оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, пані ОСОБА_2 була носієм палестинського паспорту № НОМЕР_8 , строк якого закінчився 14.06.2019 р., де значилося її дівоче прізвище та її повне ім`я до переоформлення нового паспорту було ОСОБА_12 .

Посольство Палестини в Україні підтверджує той факт, що з моменту переоформлення її палестинського паспорту, її прізвище є ОСОБА_10 та її повне ім`я ОСОБА_2 .

Посольство Палестини в Україні підтверджує той факт, що ОСОБА_2 це одна й та сама особа, що ОСОБА_12 ».

Крім того встановлено, що 04.12.2019 р. провадження за заявою ОСОБА_3 від 03.10.2017 р. ОСОБА_13 поновлене та в зв`язку з наданням заявницею документу про зміну прізвища, виданого Посольством Палестини в Україні № ID/67/19 від 22.08.2019 р. та паспорту № НОМЕР_9 від 14.07.2019 р., орган видачі ОСОБА_14 , повторно зроблені запити до міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Кіровоградській області, ДО ДПСУ, до ГУНП у Кіровоградській області та до Управління інформаційно аналітичної підтримки ГУНП Кіровоградській області.

Згідно Висновку про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну особі без громадянства (Палестина) ОСОБА_4 , затвердженого 15.12.2020 р. Кропивницьким РС УДМС України в Кіровоградській області встановлено, що розглянувши матеріали про надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовлено в наданні дозволу на імміграцію в Україну особі без громадянства ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для відмови в наданні дозволу на імміграцію в Україну став факт, що в ході перевірки свідоцтва про шлюб, наданого заявницею, встановлено, що ім`я чоловіка зазначене ОСОБА_16 , а країна, ОСОБА_17 , Свідан, що суперечить даним, зазначеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 Гонем Ваєль, м. Джабалія, Палестина. Отже, відомості, зазначені у свідоцтві про шлюб, наданому заявницею, є неправдивими.

Таким чином, Рішенням про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну № 5138 від 15.12.2020 р. на підставі п.4 частини 1 ст. 10 Закону України «Про імміграцію» відмовлено особі без громадянства ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Газа, Палестина, паспорт № НОМЕР_7 від 14.07.2019 р., терміном дії до 13.07.2024 р., у наданні дозволу на імміграцію в Україні.

Крім того, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 , виданого Шаріатським судом сектору Газа 12.08.2015 р. встановлено, що шлюб був укладений в Шаріатському суді сектору Газа між ОСОБА_18 , місце народження ОСОБА_17 , Свідан, дата ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання Україна, релігійна приналежність мусульманин, Громадянин України, посвідчення особи палестинське посвідчення особи № НОМЕР_2 ; український закордонний паспорт № НОМЕР_3 .

Також в свідоцтві про шлюб вказано, що в даному свідоцтві крім підписів свідків є підпис чоловіка чи його представника.

Крім того, з відзиву відповідача слідує, що листом від 02.05.2018 р. № 61/кр/2714/нт Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області відповідачу надана відповідь про те, що ОСОБА_19 в період з 01.01.2014 р. по 07.06.2016 р. територію України не залишав та не міг 12.08.2015 р. особисто укладати шлюб із позивачем в секторі Газа Палестинської автономії, тому УСБУ вважає за доцільне відмовити позивачу у наданні дозволу на імміграцію в Україну.

Враховуючи викладене, відповідачем не встановлювався факт особистої присутності ОСОБА_20 під час укладення шлюбу.

Крім того, позивач, зазначаючи в позові адресу місця проживання АДРЕСА_1 , такий же як і у ОСОБА_20 , жодним чином не довела, що проживає однією сім`єю з ОСОБА_7 , ведуть одне господарство та не зазначила, чи мають дітей, а відповідач не виясняв дані обставини справи, що є важливими для її вирішення.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно паспорту громадянина України НОМЕР_4 , виданого 04.10.2005 р. Кіровським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в Палестині, м. Джабалія.

Згідно облікової карти на особу, яка порушує клопотання про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження ОСОБА_21 , місце проживання АДРЕСА_1 , серія НОМЕР_5 , дата видачі 13.06.2016 р., строк дії до 13.06.2026 р., орган видачі даного паспорту УДМС України в Кіровоградській області.

Відповідно до ст.26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України.

Згідно ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 р. №3773-VI (далі - Закон №3773-VI) іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; особа без громадянства - особа, яку жодна держава відповідно до свого законодавства не вважає своїм громадянином.

Приписами ч.16 ст.4 Закону №3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України №2491-ІІІ від 07 червня 2001 року "Про імміграцію" (далі - Закон №2491-ІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону №2491-ІІІ, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №2491-ІІІ, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції: організовує роботу з прийняття заяв разом із визначеними цим Законом документами щодо надання дозволу на імміграцію від осіб, які перебувають в Україні на законних підставах; організовує роботу з перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутності підстав для відмови у його наданні; організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2491-ІІІ, дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції.

Згідно з п.6 ч.2 ст.4 Закону №2491-ІІІ, квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти.

Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається, зокрема одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України (п.1 ч.3 ст.4 Закону №2491-ІІІ).

Стаття 9 Закону №2491-ІІІ встановлює умови, порядок та перелік документів, необхідних для вирішення питання про надання дозволу на імміграцію. Так, заяви про надання дозволу на імміграцію подаються: 1) особами, які постійно проживають за межами України, - до дипломатичних представництв та консульських установ України за кордоном за місцем їх постійного проживання; 2) особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції.

Заяву про надання дозволу на імміграцію заявник подає особисто до відповідного органу державної влади. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява може надсилатися поштою або за дорученням заявника, посвідченим нотаріально, подаватися іншою особою.

З аналізу вищенаведених норм Закону вбачається, що для оформлення дозволу на імміграцію заявник повинен подати заяву з доданням певного пакету документів. У разі ж ненадання особою повного пакету документів, заява про надання дозволу на імміграцію не приймається та дозвіл на імміграцію не видається.

Крім того, судом встановлено, що підстави для відмови у наданні дозволу на імміграцію визначені статтею 10 Закону №2491-ІІІ, а саме, дозвіл на імміграцію не надається: 1) особам, засудженим до позбавлення волі на строк більше одного року за вчинення діяння, що відповідно до законів України визнається злочином, якщо судимість не погашена і не знята у встановленому законом порядку; 2) особам, які вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності та людства, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку із вчиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином, або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, досудове розслідування якого не закінчено; 3) особам, хворим на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 4) особам, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи; 5) особам, яким на підставі закону заборонено в`їзд на територію України; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Таким чином, законодавством визначений чіткий перелік підстав відмови у наданні дозволу на імміграцію, що мають бути належним чином обгрунтовані та доведені.

Крім того, суд зазначає, що рішення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, повинно відповідати вимогам частини другої статті 2 КАС України, згідно з чим, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний висновок відповідача щодо відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну особі без громадянства не мотивований, оскільки не містить інформації щодо вчинення позивачем конкретних протиправних дій, що порушували б вимоги чинного законодавства України та свідчили б про навмисне надання неправдивих відомостей позивачем чи надання підроблених документів, а також прийнятий без врахуванням всіх обставин справи та без врахуванням висновків рішень судів, що набрали законної сили.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача, що під час повторного розгляду заяви позивача про надання дозволу на імміграцію необхідно враховувати висновки рішень судів, що набрали законної сили та є обов`язковими до виконання, а також висновки рішень судів по даній справі.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін, оскільки відповідачем не доведена правомірність свого рішення.

Керуючись ст. ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова