Справа № 320/2778/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Лиска І.Г.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2022 року Справа № 320/2778/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 25.04.2019 пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати 4723,00 грн, установленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-ІХ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 25.04.2019 у відповідності до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати 4723,00 грн, установленої законом «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-ІХ.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 25.04.2019 пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати 4723,00 грн, установленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-ІХ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 02.03.2020, відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати 4723,00 грн, установленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-ІХ.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що частиною третьою статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» передбачено призначення та виплата пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, у тому числі всім військовослужбовцям, а не лише військовослужбовцям строкової служби, як вважає Відповідач.

При цьому, судом було враховано рішенням Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 у справі 3-14/2019.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, наполягаючи на тому, що підставами для здійснення перерахунку пенсії в порядку ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 9-1 Порядку № 1210 мають бути відповідні довідки військового комісаріату про проходження військової служби чи участі у військових зборах або навчання, військовий квиток з відповідними записами, інші документи компетентних органів, які встановлюють статус проходження служби Позивача під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При цьому, Апелянт наголошує на тому, що для здійснення вказаного перерахунку пенсії Позивач повинен був приймати участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у статусу військовослужбовця, а не у складі невоєнізованого формування виробничо-технічного вузлу зв`язку Київського управління пасажирського автотранспорту.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

08.11.2021 від Позивача до суду надійшли додаткові докази, а саме копії військового квитка, мобілізаційного припису та контрольних талонів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та особи з інвалідністю у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, та має право на відповідні пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.09.1994 з відповідною вкладкою № НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивачу встановлено довічно II групу інвалідності у зв`язку з захворюваннями, пов`язаними з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується витягом з Акту огляду МСЕК, посвідченням серія НОМЕР_3 від 07.04.2008.

Відповідно до висновку експертної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру захворювання позивача пов`язане з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

У період з 13 по 27 жовтня та з 03 по 05 листопада 1986 року Позивач приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС у складі групи зв`язку невоєнізованого формування виробничо-технічного вузлу зв`язку Київського управління пасажирського автотранспорту, що підтверджується довідкою від 23.01.2008 № 19.

02.03.2020 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок його пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач листом від 10.03.2020 відмовив Позивачу у такому перерахунку пенсії з посиланням на те, що рішенням Конституційного суду України від 25.05.2019 визнано словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), але порядок виконання цього рішення не визначено. Отже, особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 9-1 постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після внесення відповідних змін до зазначених нормативно-правових актів.

Позивач, вважаючи своє право на перерахунок пенсії за вказаною нормою, порушеним, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ), постановою КМУ від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова № 851).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, регламентовані Законом № 796-ХІІ.

Статтею 59 Закону № 796-ХІІ врегульовано порядок обчислення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній з 01.10.2017 до 25.04.2019, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у наведених положеннях частини третьої статті 59, Рішенням Конституційного Суду від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Статтею 10 Закону № 796-XII встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з приміткою до вказаної норми статті 10 Закону № 796-XII до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що Закон № 796-ХІІ регламентує, зокрема, гарантії соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, норми ст. 59 зазначеного Закону передбачають додаткові гарантії для вказаної категорії громадян, для застосування яких особа повинна відповідати спеціальній додатковій умові, якою є те, що особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у статусі військовослужбовця в розумінні ст. 10 цього ж Закону № 796-ХІІ, тобто або проходила в цей час військову службу, або перебувала на військових зборах як військовозобов`язана.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження військової служби або військових зборів, а у складі групи зв`язку невоєнізованого формування виробничо-технічного вузлу зв`язку Київського управління пасажирського автотранспорту, тобто не мав статусу військовослужбовця в розумінні ст. 10 Закону № 796-ХІІ, а отже й не набув право на застосування гарантій, регламентованих статтею 59 вказаного Закону.

При цьому, з приводу посилань Апелянта на рішення Конституційного Суду від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019, апеляційний суд зазначає, що у цьому рішенні КСУ лише розширив перелік військовослужбовців, до яких застосовуються норми статті 59 Закону № 796-ХІІ, однак не виклав жодного висновку щодо неконституційності відповідної законодавчої норми в частині закріплених у ній вимог про наявність в особи вказаного статусу (військовослужбовця).

Тож, доводи Апелянта щодо відсутності у Позивача права на перерахунок пенсії в порядку частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ є обґрунтованими.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 320/5595/19 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для апеляційного суду при вирішенні цієї справи.

Надані Позивачем до апеляційного суду копії військового квитка, мобілізаційного припису та контрольних талонів наведених висновків не спростовують, оскільки не підтверджують участі Позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у статусі військовослужбовця.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши ці та всі інші доводи учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області підлягає задоволенню, рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року скасуванню, позов залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат.
З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 19 січня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.М. Кузьмишина