Справа № 420/22096/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Серебрійської Юлії Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 , до відповідача, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Серебрійської Юлії Олександрівни, в якому позивач просить:

-визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Серебрійської Юлії Олександрівни щодо стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди шляхом списання коштів в розмірі 7035,16 грн.;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Серебрійську Юлію Олександрівну зняти арешт з коштів, який накладений постановою про арешт коштів від 26.05.2021 за виконавчим провадженням №65350755 на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк».

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що відповідач не забезпечив виконання вимог виконавчого документа -виконавчого напису №4550 від 25.03.2021, оскільки борг не був стягнутий, тому його дії щодо стягнення з позивача основної винагороди є протиправними, а прийнята ним постанова про стягнення з боржника основної винагороди є такою, що не належить до виконання.

Відповідно до чинного законодавства виконавець має право одержати від боржника основну винагороду у розмірі 10 % від стягнутої ним суми. Таким чином, закон встановлює право стягувати винагороду у разі фактичного стягнення суми заборгованості. Проте в даному випадку сума боргу за кредитом взагалі не стягнута, тому відповідачка не мала права стягувати винагороду з рахунку позивача.

Також позивач зазначав, що рахунок, з якого відбулося стягнення, є спеціальним рахунком, на який здійснюється нарахування пенсії позивача.

Крім цього, позивач зазначає, що є необґрунтованою сума стягнення у розмірі 7 035,16 грн. Адже відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди відповідач зазначив іншу суму винагороди 6 279,50 грн.

Крім того, позивач зазначав, що відповідачці на момент списання коштів було відомо про відкриття провадження у справі за позовом позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

(б) Позиція відповідачки

05.01.2022 відповідачка до суду надала відзив на адміністративний позов в якому заперечувала проти позовних вимог, просила у задоволенні адміністративного позову відмовити. Відповідач зазначала, що твердження позивача про неправомірне одержання нею стягнутих коштів у розмірі 7035,16 грн безпосередньо на власний рахунок як основної винагороди не відповідає дійсності. Винагорода приватного виконавця була стягнута з позивача як боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом пропорційно до фактичного стягнення.

Рахунок позивача не є спеціальним або з обмеженим режимом використання. Тому стягнення коштів боржника не є протиправними, оскільки йому на даний рахунок окрім пенсійних виплат можуть надходити інші виплати. Будь-які відомості щодо цільового призначення коштів на арештованих рахунках від банків не надходили. Банк не визнав рахунки та кошти такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Також, відповідачка зазначала, що відповідно до чинного законодавства факт оскарження боржником виконавчого документа не є підставою для зупинення виконавчих дій.

04.11.2021 при підготовці даного відзиву відповідачці стало відомо про ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 04.11.2021 по справі №494/1172/21 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні №65350755, яка оприлюднена судом 15.12.2021. На підставі даної ухвали суду відповідачка 04.01.22 винесла постанову про зупинення виконавчого провадження. Проте відповідно до чинного законодавства у даному випадку зупинення виконавчих дій не є підставою для зняття арешту з майна боржника. Таким чином, на думку відповідачки, законні підстави для зняття арешту з рахунку боржника та повернення йому стягнутих коштів відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

22.11.2021суд ухвалою відкрив провадження в адміністративній справі з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273,287 КАС України та витребував у відповідача матеріали виконавчого провадження.

11.01.2022 в судове засідання сторони не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, інформацію про причини неприбуття до суду не надали. Суд з урахуванням приписів ч.3 ст.168 КАС України про те, що неприбуття учасника справи повідомленого належним чином не перешкоджає розгляду справи, а також враховуючи те, що справа відноситься до окремої категорії термінових справ, ухвалив розглянути справу на підставі ч.9 ст.205 КАС України в порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом

06.05.2021 відповідачу був переданий до виконання виконавчий напис №4550, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. від 25.03.2021 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕС» коштів у розмірі 62795,02 грн. (а.с.49).

07.05.2021 на підставі виконавчого документа відповідачка винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№65350755 (а.с.64).

07.05.2021 відповідачка прийняла постанову про стягнення з боржника основної суми винагороди у розмірі 6279,50 грн.(а.с.68).

26.05.2021 відповідачка постановою про арешт коштів боржника постановила накласти арешт на грошові кошти позивача, що містяться на відкритих рахунках (а.с.79).

16.06.2021 в АТ КБ «ПриватБанк» відповідачка скерувала вимогу №3588 надати інформацію щодо номерів усіх рахунків, що відкриті позивачем в даному банку (а.с.81).

Згідно з відповіддю на запит, ДФС України повідомила станом на 04.11.2021, що позивач є самозайнятою особою та отримує дохід від здійснення підприємницької або незалежної професійної діяльності, отримував дохід від податкового агента (а.с.42).

Згідно з інформацією з АТ КБ «ПриватБанк» на рахунку позивача НОМЕР_1 може бути крім пенсійних виплат нарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.86).

20.09.2021 у системі АСВП від АТ КБ «ПриватБанк» відповідачка після отримання інформації про наявність на рахунку позивача НОМЕР_1 коштів, сформувала платіжну вимогу щодо стягнення боргу за виконавчим написом №4550 у сумі 69 503,72 грн. (а.с.90).

19.10.2021 стягнуті кошти у сумі 7035,16 грн. надійшли на рахунок відповідачки обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній валюті та їх виплати стягувачам (а.с.98).

Відповідно до платіжного доручення від 20.10.2021 відповідачка суму боргу у розмірі 6395,60 грн. перерахувала на рахунок стягувача ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНО». (а.с.99).

Згідно з платіжним дорученням №466 від 20.10.2021 кошти у розмірі 639,56 грн. відповідачка перерахувала на рахунок приватного виконавця для зарахування основної винагороди (а.с.99).

04.11.2021 Березівський районний суд Одеської області виніс ухвалу у справі №494/1172/21 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого напису стягнення у виконавчому провадженні ВП №65350755, яке здійснюється приватним виконавцем Серебрійською Ю.О. на підставі виконавчого напису №4550 від 25.03.2021.

04.01.2022 відповідачка винесла постанову про зупинення виконавчих дій (а.с.126).

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання щодо правомірності стягнення відповідачем з належного позивачу банківського рахунку коштів та накладення арешту на грошові кошти позивача.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII ( далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню».

Згідно з ч.7 ст.31 Закону України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № № 1403-VIII: «Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів)».

Відповідно до ч.4,5 ст.31 Закону України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»: «Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів)».

Частина 2 статті 44 Закону № 1404-VIII встановлює, що приватний виконавець для здійснення примусового виконання рішень відкриває в банках рахунки, у тому числі за потреби в іноземній валюті, для:

1) обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам;

2) зарахування коштів виконавчого провадження;

3) зарахування винагороди.

Згідно з п.19 Порядку виплати винагород державним виконавцем та їх розмір і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого Постановою КМУ №643 від 08.09.2016, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документу майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 % стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Звертаючись до фактів цієї справи, відповідно до платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи, відповідачка стягнула з банківського рахунку позивача кошти в розмірі 7035,16 грн., з яких кошти у розмірі 6395,60 грн. перераховано стягувачу ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНО» як стягнення боргу. Кошти у розмірі 639,56 (що складає 10 % суми стягнення) перераховані на рахунок приватного виконавця для зарахування основної винагороди.

Таким чином, вказані обставини, підтверджені матеріалами справи, спростовують аргументи позивача про безпідставне стягнення відповідачем основної винагороди приватного виконавця у сумі 7035,16 грн.

Стаття 48 Закону № 1404-VIII регулює питання звернення стягнення на майно боржника:

« 1. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

2. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом».

Частина 3 ст.52 Закону № 1404-VIII ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У частині 2 ст.59 Закону № 1404-VIII ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено: «У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону».

В матеріалах справи міститься довідка АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до якої на рахунок позивача, з якого було здійснено стягнення, може бути зарахована будь-яка виплата. Таким чином, за умовами банківського обслуговування даний рахунок є звичайним поточним рахунком. Інших відомостей про те, що вказаний рахунок є таким, на який заборонено накладати арешт матеріали справи не містять. Таким чином, спростовуються доводи позивача про те, що стягнення з вказаного рахунку було незаконним.

Щодо аргументів позивача, щодо відкриття 27.09.2021 судового провадження Березівським районним судом Одеської області у справі №494/1172/21 за його позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також щодо існування ухвали про забезпечення позову у цій справі, шляхом зупинення виконавчих дій суд зазначає наступне.

Пункт 2 ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Згідно з ч.2 цієї статті виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Суд звертає увагу, що Березівський районний суд Одеської області прийняв ухвалу про забезпечення позову 04.11.2021, про яку відповідачці стало відомо 04.01.2022, після чого відповідачка в той же день винесла постанову про зупинення виконавчого провадження. Виконавчі дії щодо стягнення боргу та винагороди відповідач вчиняла в вересні-жовтні 2021, тобто до винесення ухвали про зупинення виконавчих дій.

Також, відповідно до ч. 4 статті 35 Закону № 1404-VIII: «Арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану».

Крім того, жодною правовою нормою не передбачено, що сам факт оскарження в судовому порядку боржником виконавчого документу є підставою для зупинення виконавчих дій.

Таким чином, на підставі викладеного, суд робить висновок, що відсутні підстави для задоволення позову.

VI. Судові витрати

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Серебрійської Юлії Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.01.2022 року.

Суддя Оксана БОЙКО

.