Справа № 420/17161/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/17161/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агро прайм груп до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язання зареєструвати податкову накладену №1 від 24 липня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі задоволений адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агро прайм груп».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області (відокремлений підрозділ ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) 14.01.2022 року подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 року апеляційна скарга залишена без руху, з наданням строку у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме, для зазначення дати отримання копії рішення суду першої інстанції та надання доказів, що підтверджують дату отримання копії рішення суду першої інстанції, за їх наявності; для надання документу про доплату судового збору в сумі 3405 грн.

У зв`язку з неналежною роботою сервісу «Електронний кабінет» ЄСІТС з 14.01.2022 року, що є загальновідомим фактом, та відсутністю належного фінансування на відправлення поштової кореспонденції, копія ухвали апеляційного суду від 19.01.2022 року була надіслана апелянту 19.01.2022 року на зазначену ним в апеляційній скарзі електронну адресу, та 19.01.2022 року апелянт повідомив про отримання копії ухвали апеляційного суду від 19.01.2022 року засобами електронного поштового зв`язку

Таким чином, недоліки апеляційної скарги мали бути усунені у строк до 31.01.2022 року включно.

У встановлений апеляційним судом строк, апелянт подав клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якому зазначив дату отримання копії рішення суду першої інстанції 20.12.2021 року та надав докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Перевіряючи виконання апелянтом вимог ухвали апеляційного суду від 19.01.2022 року про надання доказів доплати судового збору, апеляційний суд встановив, що апелянт до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги таких доказів не додав, посилаючись при цьому на сплату судового збору в повному обсязі в сумі 3405 грн. при поданні апеляційної скарги, та на постанови Верховного Суду.

Посилання апелянта, в цій справі на заявлення позивачем однієї вимоги немайнового характеру, апеляційний суд не приймає, оскільки в цій справі позивач юридична особа звернулась до суду у 2021 року та заявила дві вимоги немайнового характеру до двох відповідачів. Одна позовна вимога про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, пред`явлена до Головного управління ДПС в Одеській області, а одна вимога про зобов`язання зареєструвати податкову накладну, пред`явлена до Державної податкової служби України. Таким чином, по цій справі позивачем, юридичною особою було заявлено дві вимоги немайнового характеру, по одній до кожного відповідача.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не має в обов`язковому порядку такого наслідку, як зобов`язання здійснити реєстрацію податкової накладної, внаслідок чого позовна вимога про зобов`язання зареєструвати податкову накладну не може мати статусу «похідної позовної вимоги», та вимога про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та про зобов`язання здійснити реєстрацію податкової накладної, не може бути визнана однією позовною вимогою.

При цьому апеляційний суд вказує, що досліджуючи питання правомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної досліджуються дотримання контролюючим органом процедури зупинення реєстрації та самої відмови в реєстрації, в той час як при вирішенні позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати податкову накладну, суд перевіряє не тільки правомірність відмови в її реєстрації, а й наявність у платника податку правових підстав для реєстрації такої податкової накладної (зокрема, наявність доказів реальності господарської операції, за наслідками якої була складена податкова накладна, інше).

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Саме на заявника покладається обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, та цей обов`язок має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно, а застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

За таких обставин, апеляційний суд встановив, що апелянт не усунув в повному обсязі такий недолік апеляційної скарги як надання доказів доплати судового збору в сумі 3405 грн.

За таких підстав апеляційний суд вважає, що апелянт недоліки апеляційної скарги не усунув в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Станом на 07.02.2022 року відсутні відомості щодо виконання вимог ухвали апеляційного суду від 19.01.2022 року, в частині надання доказів доплати судового збору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, апеляційна скарга має бути повернута апелянту.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 296, 298, 321, 325, 327-329 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі №420/17161/21 повернути апелянту.

Роз`яснити апелянту, що повернення апеляційної скарги не позбавляє його права на повторне подання апеляційної скарги в порядку встановленому законом.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя-доповідач Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.