Справа № 320/2562/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2562/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Березанської міської ради Київської області про визнання протиправними дії та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Березанської міської ради Київської області в якому просив визнати протиправними рішення/дію Яблунівської сільської ради та Березанської міської ради щодо звільнення ОСОБА_1 з посади голови Яблунівської сільської ради 17.11.2020 під час перебування його у відпустці; зобов`язати Березанську міську раду Київської області змінити дату звільнення позивача з посади голови Яблунівської сільської ради з 17.11.2020 на 27.02.2021; стягнути з Березанської міської ради Київської області () на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 17.11.2020 на 27.02.2021; стягнути з Березанської міської ради Київської області () середній заробіток за несвоєчасно проведений розрахунок при звільненні в розмірі 80 048, 56 грн.; визнати протиправною відмову Яблунівської сільської ради () у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно листка непрацездатності серія АДЯ №197074 та зобов`язати Березанську міську раду Київської області () зробити виплату допомоги позивачу згідно листка непрацездатності серія АДЯ №197074; зобов`язати Березанську міську раду видати ОСОБА_1 його трудову книжку; стягнути з Березанської міської ради Київської області () на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі 102 240,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 10.11.2015 був обраний головою Яблунівської сільської ради.

Постановою Центральної виборчої комісії від 08.08.2020 №160 "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року" призначено на неділю, 25 жовтня 2020 року, перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів, зокрема у Березанській міській територіальній громаді перші вибори депутатів Березанської міської ради Броварського району Київської області та Березанського міського голови Броварського району Київської області.

25 жовтня 2020 року проведені перші вибори депутатів Березанської міської ради Броварського району Київської області та Березанського міського голови Броварського району Київської області.

17.11.2020 відбулась перша сесія восьмого скликання Березанської міської ради Київської області, на якій прийнято рішення №01-01-VIII "Про початок повноважень депутатів Березанської міської ради", яким зокрема визнано повноваження відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" депутатів Березанської міської ради, обраних на виборах 25 жовтня 2020 року.

Листом від 17.11.2020 Березанська міська рада повідомила Яблунівську сільську раду про припинення з 17.11.2020 повноважень Голови Яблунівської сільської ради ОСОБА_1 та секретаря ОСОБА_2 та надала копію рішення про визнання повноважень депутатів для врахування в роботі (т.1, а.с. 202).

24.11.2020 Березанська міська рада прийняла рішення "Про початок реорганізації Яблунівської сільської ради, шляхом приєднання до Березанської міської ради" (а.с. 143-146 т.1).

26.11.2020 членами комісії з реорганізації Яблунівської міської ради складено Акт про відсутність печатки Яблунівської сільської ради (т. 2, а.с. 37-38).

Старостою сіл Дубове, Григорівка, Хмельовик, Яблуневе Волковим В.В. направлено заяву про скоєння кримінального правопорушення до начальника Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Нацполіції в Київській області, в якій повідомлено про факт вчинення крадіжки ОСОБА_1 печатки сільської ради, за наслідками розгляду якої внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за №0000098 (т.2, а.с. 39-40).

Згідно з розпорядженням Яблунівської сільської ради від 13.11.2020 №71-к позивачу надана невикористана щорічна основна відпустка з 17.11.2020 по 27.01.2021 (т.1, а.с. 26).

У період з 23.11.2020 по 22.12.2020 включно позивач перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності від 28.11.2020 (т.1., а.с. 28).

09.12.2020 на картковий рахунок позивача зараховано аванс на відрядження у розмірі 3175,17 грн. (т.1., а.с. 70-71).

Листом від 23.12.2020 позивач повідомив Яблунівську сільську раду про те, що він перебував на лікарняному, а тому його відпустка буде продовжена на 30 днів (т.1., а.с. 27).

Яблунівська сільська рада листом від 28.12.2020 вх. №611 повідомила позивача про те, що в Яблунівській сільській раді ОСОБА_1 більше не працює, а тому не можливо нарахувати та виплатити йому лікарняні (т.1., а.с. 29).

26.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Березанської міської ради з заявою у якій повідомив, що у період з 23.11.2020 по 22.12.2020 включно він перебував на лікарняному, про що повідомив Яблунівську сільську раду. Однак, остання відмовилась оплачувати лікарняний з огляду на те, що його повноваження були припинені 17.11.2020. Також, повідомлено, що про своє звільнення він не був обізнаний, трудову книжку йому не видано та не здійснено розрахунок при звільненні. У зв`язку з чим, просив звільнити його з посади Голови Яблунівської сільської ради з 27.02.2021, внести запис до трудової книжки про звільнення, провести розрахунок при звільненні, оплатити листок непрацездатності, виплатити вихідну допомогу при звільненні у розмірі не менше, ніж шестимісячний середній заробіток (т.1., а.с. 39-40).

Вважаючи дії та бездіяльність відповідачів по звільненню, невиплаті своєчасно заробітної плати, невидачі трудової книжки та невиплаті вихідної допомоги протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 280/97-ВР).

Окремі особливості проходження служби в органах місцевого самоврядування врегульовані Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року № 2493-ІІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2493-ІІІ).

Статтею 2 Закону № 280/97-ВР встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно частини першої статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до приписів статті 3 Закону № 2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування, зокрема, є 1) виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою та 2) виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Частинами першою-третьою другою статті 12 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Статтею 20 Закону № 2493-ІII визначено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону). Рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом.

За приписами частини першої статті 42 Закону №280/97-ВР повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 16.04.2020 № 562 "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" (далі - Закон № 562) повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році.

Із аналізу вищезазначених норм законодавства можна зробити висновок, що підставою для припинення повноважень зазначених осіб є факт набуття повноважень новообраною сільською, селищною, міською радою. Рішення ради про визнання повноважень депутатів новообраної ради є підставою для внесення записів до трудових книжок відповідних осіб, а останнім робочим днем є день відкриття першої сесії новообраної ради.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2020 року проведені перші вибори депутатів Березанської міської ради Броварського району Київської області та Березанського міського голови Броварського району Київської області.

17.11.2020 відбулась перша сесія восьмого скликання Березанської міської ради Київської області, на якій прийнято рішення № 01-01-VIII "Про початок повноважень депутатів Березанської міської ради", яким зокрема визнано повноваження відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" депутатів Березанської міської ради, обраних на виборах 25 жовтня 2020 року.

Листом від 17.11.2020 Березанська міська рада повідомила Яблунівську сільську раду про припинення з 17.11.2020 повноважень Голови Яблунівської сільської ради ОСОБА_1 та секретаря ОСОБА_2 та для врахування в подальшій роботі надала копію рішення № 01-01-VIII від 17.11.2020 (а.с. 202 т.1).

За таких обставин, позивач припинив свої повноваження саме 17.11.2020.

Суд критично ставиться до посилання позивача, що факт припинення його повноважень на підставі ст. 42 Закону №280/97-ВР є незаконним, оскільки у даному випадку припинення повноважень, на його думку, можливе лише за умови відкриття першої сесії Яблунівської сільської ради.

Суд звертає увагу, що таке право прямо передбачене ст. 42 Закону №280/97-ВР та підпунктом 4 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 16.04.2020 №562, а відтак припинення повноважень позивача відбулося автоматично в силу положень Закону №280/97-ВР.

Стосовно посилань позивача про застосування в контексті спірних правовідносин норм Кодексу законів про працю України з огляду на те, що позивач перебував у відпустці та на лікарняному, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 24 Закону України "Про відпустки", у разі звільнення працівника має бути виплачена грошова компенсація за всі невикористані дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.

Судом встановлено, що згідно з розпорядженням Яблунівської сільської ради від 13.11.2020 №71-к позивачу надана невикористана щорічна основна відпустка з 17.11.2020 по 27.01.2021 та повністю здійснений розрахунок, що підтверджується платіжним дорученням та не заперечується позивачем (т.1, а.с. 26, 197).

При цьому, позивач був обізнаний з тим фактом, що його не було обрано депутатом міської ради, та не призначено посадовою особою Яблунівської сільської ради, що не заперечувалося останнім.

Однією із правових гарантій захисту громадян від незаконного звільнення з роботи є встановлений законами України вичерпний перелік підстав для звільнення працівника.

За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це зазначено у спеціальному законі.

Тобто норми Кодексу законів про працю України підлягають застосуванню у разі, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини.

Позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року в справі № 21-8а15 і Верховний Суд не вбачає підстав відступати від неї, про що неодноразово зазначено в судовій практиці (справа №820/5122/17, справа №823/384/17).

Як зазначено вище, на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Зважаючи на особливості застосування відповідно до статті 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", законодавства України про працю, у даному випадку не підлягають застосуванню норми частини 4 статті 40 КЗпП України щодо неможливості звільнення позивача за ініціативою адміністрації в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці, оскільки звільнення голови сільської ради у даному випадку відбулося не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, а в силу норм спеціального законодавства у сфері служби в органах місцевого самоврядування в зв`язку з припиненням його повноважень.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання Яблунівської сільської ради нарахувати і сплатити позивачу допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно з листком непрацездатності АДЯ № 197074 не підлягають задоволенню, адже позивача звільнено із займаної посади 17.11.2020, а в період часу з 23.11.2020 по 22.12.2020 позивач не був працевлаштований, у зв`язку з чим відсутні підстави для нарахування і сплати позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно з листком непрацездатності.

Крім того, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання протиправними рішення/дію Яблунівської сільської ради та Березанської міської ради щодо звільнення ОСОБА_1 з посади голови Яблунівської сільської ради 17.11.2020 під час перебування його у відпустці та зобов`язання Березанської міської ради Київської області змінити дату звільнення позивача з посади голови Яблунівської сільської ради з 17.11.2020 на 27.02.2021, оскільки як зазначено судом вище, звільнення голови сільської ради у даному випадку відбулося не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, а в силу норм спеціального законодавства у сфері служби в органах місцевого самоврядування в зв`язку з припиненням його повноважень.

Вимога про стягнення з Березанської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за період з 17.11.2020 на 27.02.2021 не підлягає задоволенню з огляду на те, що вона є похідною від вимоги про визнання протиправним рішення/дію Яблунівської сільської ради та Березанської міської ради щодо звільнення ОСОБА_1 з посади голови Яблунівської сільської ради.

Суд звертає увагу, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій" (№ 1009-IX, який набрав чинності 06.12.2020) внесено зміни до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" де у розділі V "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено, зокрема п. 6-1 у якому вказано, що у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади).

Перша сесія восьмого скликання Березанської міської ради Київської області відбувалась 17.11.2020, тобто до набрання чинності Закону № 1009-IX, відтак застосуванню підлягають положення підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону №562, яким передбачено, що повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році.

Отже, за цією нормою Закону припиняють повноваження сільські, селищні, міські голови; старости сіл, селищ, а також особи, строк повноважень яких закінчується у зв`язку із припиненням повноважень відповідної сільської, селищної, міської ради - секретарі відповідних рад в день першої сесії новообраної ради.

Підставою для припинення повноважень зазначених осіб є факт набуття повноважень новообраною сільською, селищною, міською радою. Таким чином, рішення ради про визнання повноважень депутатів новообраної ради є підставою для внесення записів до трудових книжок відповідних осіб, а останнім робочим днем є день відкриття першої сесії новообраної ради.

Стосовно посилань позивача на несвоєчасну видачу трудової книжки та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у зв`язку з цим, та зобов`язання видати трудову книжку, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Оформлення трудової книжки сільського, селищного, міського голови; секретаря сільської, селищної, міської ради; старост сіл, селищ здійснюється особою, яка відповідальна за кадрову роботу у відповідному ОМС та ведення трудових книжок працівників. Запис про звільнення з роботи (припинення повноважень) засвідчується печаткою сільської, селищної, міської ради, у якій працювали зазначені посадові особи.

Відповідно до пункту 4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соцзахисту населення від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із п. 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Аналогічна норма щодо відповідальності за затримку видачі трудової книжки містилася в ст. 235 КЗПП (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до ч. 5 ст. 253 КЗПП (норма втратила чинність з 10.06.2021 ) при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Згідно із ст.116 Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Суд зазначає, що саме за наявності вини роботодавця настає його відповідальність у вигляді виплати середнього заробітку робітникові за час вимушеного прогулу за нормами статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки.

Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 20.09.2019 у справі №734/2604/13-а.

Як свідчать матеріали справи, листом від 17.11.2020 Березанська міська рада повідомила Яблунівську сільську раду про припинення з 17.11.2020 повноважень Голови Яблунівської сільської ради ОСОБА_1 та секретаря ОСОБА_2 та надала копію рішення про визнання повноважень депутатів для врахування в роботі (а.с. 202 т.1).

Як встановлено у ході розгляду справи, згідно з розпорядженням Яблунівської сільської ради від 13.11.2020 №71-к позивачу надана невикористана щорічна основна відпустка з 17.11.2020 по 27.01.2021 та на час відпустки ОСОБА_1 обов`язки Яблунівського сільського голови покласти на секретаря сільської ради ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач пояснив, що право підпису і посвідчення документів він залишив за собою та не заперечував факту наявності в нього печатки.

Таким чином, суд вважає, що запис до трудової книжки про звільнення мав бути занесений саме відповідальною посадовою особою Яблунівської сільської ради та проставлена печатка сільської ради.

Представник Березанської міської ради пояснив, що печатку позивач не передавав, тому змоги поставити у трудовій книжці запис про звільнення та поставити печатку у нього не було.

Крім того, наполягав, що станом на 18.11.2020 трудова книжка ОСОБА_1 у Яблунівській сільській раді була відсутня, оскільки була забрана останнім під підпис для оформлення пенсії та не була повернута.

На підтвердження чого до матеріалів справи додано копію витягу з Книги обліку руху особових справ посадових осіб місцевого самоврядування Яблунівської сільської ради (т.1, а.с. 208-211).

Зазначив, що 26.11.2020 членами комісії з реорганізації Яблунівської міської ради складено Акт про відсутність печатки Яблунівської сільської ради. Старостою сіл Дубове, Григорівка, Хмельовик, Яблуневе Волковим В.В. направлено заяву про скоєння кримінального правопорушення до начальника Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Нацполіції в Київській області, в якій повідомлено про факт викрадення ОСОБА_1 печатки сільської ради, за наслідками розгляду якої внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за №0000098.

Натомість, позивач зазначив, що він дійсно брав трудову книжку для оформлення пенсії, однак повернув її до сільської ради.

Суд зазначає, що позивач не надав доказів звернення до відповідачів з вимогами про видачу належної йому трудової книжки, так само, як і відповідач не відмовляв позивачу у видачі трудової книжки, отже суд не може погодитися з доводами позивача про навмисну несвоєчасну видачу трудової книжки позивачу.

А враховуючи факт відсутності печатки та трудової книжки позивача у сільській раді, суд першої інстанції дійшов вірного виснвоку, що у даному випадку відсутня вина відповідачів щодо невнесення відповідного запису про звільнення у трудову книжку позивача, а відтак, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у зв`язку з невидачею трудової книжки та зобов`язання видати трудову книжку, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо посилань позивача на несвоєчасність розрахунку з ним при звільненні у зв`язку з тим, що на його картковий рахунок 09.12.2020 були зараховані кошти, та як наслідок стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок, суд зазначає наступне.

Як встановлено у ході розгляду справи, у Яблунівської сільської ради була відсутня печатка з огляду на те, що позивач видав розпорядження про свою відпустку та залишив право підпису і посвідчення документів за собою. Факт наявності у нього печатки, ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував.

Тому, як зазначив представник Березанської міської ради, з об`єктивних причин Яблунівська сільська рада не змогла подати до Держказначейської служби України рахунок на оплату заробітної плати у зв`язку з відсутністю печатки.

26.11.2020 членами комісії з реорганізації Яблунівської міської ради складено Акт про відсутність печатки Яблунівської сільської ради, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за №0000098 про викрадення печатки, та виготовлено нову печатку, що потребувало здійснення відповідних процесуальних дій.

А тому, виплата у розмірі 3175,17 грн. заробітної плати 09.12.2020, як на тому наполягав представник Березанської міської ради, відбулася з незалежних від відповідачів причин з порушенням термінів, встановлених ст. 116 КЗпП.

При цьому, до матеріалів справи долучено пояснення члена ліквідаційної комісії Плужник Л.Г. , яка пояснила, що виплата позивачу заробітної плати за листопад 2020 року сталася з вини ОСОБА_1 , оскільки він забрав печатку, у зв`язку з чим не можливо було оформити документи в казначейство без печатки. Крім того, остання зазначила, що нею була допущена помилка в призначенні платежу - помилково зазначено "Аванс на відрядження" замість "Заробітна плата" (т.1., а.с. 216-217).

За наведеного, відповідачем доведено факт об`єктивної неможливості виплати заробітної плати вчасно, а помилка в зазначенні платежу, допущена Плужник Л.Г. , не може свідчити про продовження трудових відносин з позивачем.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Березанської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі 102 240,00 грн., суд зазначає наступне.

Як встановлено судом у ході розгляду справи, позивач був звільнений на підставі ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування". Однак, запис у трудову книжку позивача занесений не був у зв`язку з її відсутністю у відповідачів.

Пунктом 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України визначено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року № 2493-III (далі - Закон №2493-III), який регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування, служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно з абзацом третім статті 3 Закону №2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Статтею 20 Закону №2493-ІII визначено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону). Рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом.

За приписами частини першої статті 42 Закону №280/97-ВР повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 16.04.2020 № 562 "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" (далі - Закон № 562) повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році.

Статтею 41 КЗпП України унормовано додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

Зокрема, пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України визначено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Суд звертає увагу, що відповідачем трудового договору з позивачем, про що йдеться в статті 41 КЗпП України, не укладалось, оскільки його посада є виборною та затверджується відповідною радою, що також унеможливлює застосування до цих правовідносин положень цієї статті КЗпП України.

Визначальною ознакою звільнення на підставі будь-якого пункту частини першої статті 41 КЗпП України є саме ініціатива власника або уповноваженого ним органу.

Обставини звільнення позивача з посади не є такими, що виникли з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, а тому в даному випадку пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України не застосовується.

Пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України був прийнятий на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів" від 13 травня 2014 року № 1255-VII з 1 червня 2014 року з метою покращення умов для здійснення інвестиційної діяльності. У розумінні вказаної норми звільнення у відповідності до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП застосовується до посадових осіб господарських товариств, яким Тульчинська міська рада не являється.

При вирішенні даного спору, суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові №802/2081/18-а від 23.09.2020 року у якій зазначено: "Норму щодо підстави для розірвання трудового договору - припинення повноважень посадових осіб (пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП) запроваджено Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів" від 13 травня 2014 року № 1255-VII з 1 червня 2014 року з метою покращення умов для здійснення інвестиційної діяльності. На переконання суду касаційної інстанції, у розумінні вказаної норми звільнення у відповідності до пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП застосовується до посадових осіб господарських товариств, яким Оратівська РДА не являється. Своєю чергою, позивач у розумінні вказаної норми права не є спеціальним суб`єктом, щодо якого може бути застосована така норма та врахована при прийнятті рішення щодо виплати вихідної допомоги при звільненні відповідно до статті 44 КЗпП".

Отже, припинення повноважень у зв`язку із закінченням строку повноважень голови сільської ради не слід ототожнювати з припиненням виконання повноважень керівним складом господарських товариств, що презюмується у пункті 5 частини першої статті 41 КЗпП України. Відтак, у даному випадку, наслідки та гарантії, передбачені статтею 44 КЗпП України, не застосовуються.

Стаття 44 КЗпП України передбачає, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Отже, вихідна допомога є гарантією працівника у випадку звільнення з ініціативи роботодавця. В даному випадку, звільнення позивача відбулось у зв`язку із закінченням строку його повноважень, тобто на підставі, що передбачені іншими законами.

Таким чином, звільнення позивача з посади голови ради відбулося не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, а в силу норм спеціального законодавства у сфері служби в органах місцевого самоврядування в зв`язку з припиненням його повноважень, а відтак положення пункту 5 статті 41 КЗпП України у спірному випадку не застосовуються, тому відсутні підстави для виплати вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпП України.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії Березанської міської ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку