Справа № 580/4666/21
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4666/21 Суддя (судді) першої інстанції: Кульчицький С.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної державної адміністрації про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черкаської обласної державної адміністрації, в якому просив:

- скасувати протокол засідання комісії відповідача з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян від 26.02.2021 року №4 в частині відмови позивачу надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення категорії 2 ;

- зобов`язати відповідача встановити позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорій 2) серія А, синього кольору.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що наданими позивачем доказами не підтверджено його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно записів у військовому квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 22.05.1983, останній в період з 18.04.1987 по 22.06.1987 брав участь в районах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Отримав дозу опромінення - 10, 5840 рентген. Зараховувати трудовий стаж за час роботи в 30 кілометровій зоні ЧАЕС в трикратному розмірі.

Командиром військової частини НОМЕР_2 висловлено подяку учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 .

Відповідно до довідка Канівського міського військового комісаріату від 07.09.1990 ОСОБА_2 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 18.04.1987 по 22.06.1987.

В довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 19.10.1999 №51/1/14305 встановлено, що згідно з роздавальних відомостей на виплату грошового утримання особовому складу в/ч НОМЕР_2 за 1987 рік встановлено участь ОСОБА_2 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 19.04.87 по 13.06.87.

06.11.2020 управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації надіслані документи ОСОБА_2 для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, а саме:

звернення від 06.11.2020; копії паспорту та ідентифікаційного коду;

копія запису військового квитка;

копія листа командира військової частини НОМЕР_2 ;

копія довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 119.10.1999 №51/1/14305;

копія довідки Канівського міського військкомату від 07.09.1990 № 4/1520.

Листом Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації від 30.11.2020 №20/2273 повернуто справу до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради для доопрацювання та рекомендовано надати до справи детальне пояснення позивача, довідку про оплату праці за період перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, підтверджену копіями запису трудової книжки та особового рахунку (відомості нарахування заробітної плати).

26.02.2021 звернення позивача щодо встановлення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, розглянуто на засіданні Комісії.

Відповідно до витягу із протоколу засідання комісії Черкаської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян №4 від 26.02.2021 позивачу відмовлено у встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення категорії 2, рекомендовано додатково надати довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої копіями особового рахунка (відомості нарахування заробітної плати) та записом трудової книжки, а також пояснення щодо виконуваних робіт у складі військової частини НОМЕР_2 .

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, оформлене протоколом №4 від 26 лютого 2021 року, про відмову позивачу у видачі посвідчення « Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році» категорії 2 прийняте за відсутності законних підстав, тому є протиправним і підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, визначені Законом України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

У силу вимог ст. 1 Закону № 796-XII встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Отже, метою та завданнями цього Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: 1) Чорнобильської катастрофи; 2) інших ядерних аварій та випробувань; 3) військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (стаття 14 Закону № 796-XII).

Згідно із статтею 15 вказаного Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Статтею 65 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Так, порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2018 року № 551 (надалі - Порядок №551) (чинний на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 551 посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Пунктом 4 Порядку № 551 передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення « Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 2) серії А синього кольору.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 551 посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

У свою чергу, пунктом 11-1 Порядку № 551 встановлено, що для отримання посвідчення особи подають заяви разом з необхідними документами, зазначеними у пункті 11 цього Порядку, до районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а в разі коли така послуга надається через центр надання адміністративних послуг, - до центрів надання адміністративних послуг.

У силу вимог пункту 13 вказаного Порядку спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються утвореними Київською та Житомирською облдержадміністраціями комісіями з вирішення спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, на підставі підтвердних документів про участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, евакуацію із зони відчуження в 1986 році, документів, що підтверджують факт проживання в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами, які визначені у Порядку №551.

Згідно із пунктами 5.1, 5.6 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затверджене наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17 травня 2006 року № 187, рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно.

У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії воно на підставі рішення Комісії підлягає вилученню.

Отже, з наведеного вбачається обов`язок уповноважених органів за місцем приживання (реєстрації) особи видавати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особам посвідчення, які надають останнім право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, за наявності відповідного рішення комісії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подав до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради звернення про встановлення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 до якого додав довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 19.10.1999 №51/1/14305 відповідно до якої він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 19.04.1987 по 13.06.1987. У зазначеній довідці зазначено, що накази по виїздам на роботу за період 04.05.1986 по 15.03.1990, журнал обліку доз опромінення особового складу знищені по причині великого зараження.

Відтак, неможливість подання позивачем довідки щодо днів виїзду його на об`єкти або в населені пункти зони відчуження за період 04.05.1986 по 15.03.1990 обумовлена об`єктивними причинами та не залежить від волі заявника .

При цьому, як вірно відзначено судом першої інстанції, записами військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 22.05.1983, підтверджується, що останній в період з 18.04.1987 по 22.06.1987 брав участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження. Отримав дозу опромінення - 10, 5840 рентген.

Відповідачем не надано доказів недостовірності цих записів, в зв`язку з чим у суду відсутні підстави для обґрунтованого сумніву, що позивач приймав участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме в зоні відчуження.

Доводи апелянта про те, що військова частина, у якій проходив службу позивач дислокувалася за межами 30-ти кілометрової зони, судом до уваги не приймається оскільки факт дислокації військової частини за межами зони відчуження не виключає виконання ліквідаційних заходів безпосередньо у населених пунктах зони відчуження.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність у вказаній довідці днів виїзду позивача на об`єкти або в населені пункти зони відчуження є обставиною, яка виникла об`єктивно, незалежно від його волі у зв`язку з чим не може бути підставою для відмови останньому у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Також, як убачається з протоколу засідання комісії Черкаської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян №4 від 26.02.2021 позивачу відмовлено у встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення категорії 2, рекомендовано додатково надати довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої копіями особового рахунка (відомості нарахування заробітної плати) та записом трудової книжки, а також пояснення щодо виконуваних робіт у складі військової частини 22457.

Колегія суддів звертає увагу, що Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.1986 року було дозволено керівникам міністерств і відомств, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проводити оплату праці в III зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі порівняно з встановленими діючими законодавством нормами, в II зоні в чотирьох кратному розмірі і в І зоні - в трьох кратному розмірі.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 1031-рс від 23.05.1986 року розповсюджено на осіб начальницького і рядового складу ОВС, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проводити оплату праці передбаченим розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.1986 року. При цьому грошове забезпечення в підвищених розмірах виплачувати виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу з окладів за спеціальне звання. Відповідно до п. «а» цього Розпорядження: «Военнослужащим срочной службы денежное содержание, выплачиваемое в повышенных размерах, должно быть не менее 100 руб. в месяц при пребывании в III зоне опасности, 75 руб. - во II зоне и 50 руб. - в I зоне опасности».

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 року №09-3751/1032/Зк/13-412/308 в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без врахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно законодавства. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 09.06.1995 року №224/8.13 р. передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як зазначено в довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 19.10.1999 №51/1/14305 вказано, що в роздавальних відомостях на виплату грошового утримання особовому складу в/ч 22457 за 1987 рік відображені виплати позивачу добових витрат в наступних розмірах: квітень - 42, 00руб.; травень - 80,50руб.; червень - 45,50руб.

Відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено мотивів за яких ним не враховуються дані довідки про виплату грошового утримання позивачу та чому він вважає, що ці виплати здійснено без урахування кратності, визначеної урядовими рішеннями.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту має бути « ефективним» , зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади, тобто, таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективний способом захисту порушеного права позивача, є зобов`язання Черкаської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Черкаської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 24.01.2022р.)