Справа № 420/17872/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

27.09.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України в Роздільнянському районі Одеської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо підготування та направлення подання до Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області для повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області підготувати та направити до Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області подання про повернення ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) помилково (безпідставно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмiрi 1 % вiд вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 15 546,94 грн при нотаріальному посвідченнi договору купівлі продажу квартири від 08.09.2020 р.; банківські реквізити для повернення коштів: Банк отримувача: ПриватБанк, МФО банку: 305299, отримувач: ОСОБА_1 , IBAN: НОМЕР_2 , РНУКПН отримувача: НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 04.10.2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху.

23.10.2021 року (вх.№58641/21) від позивача надійшла заява про усунення недоліків разом із позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо підготування та направлення подання до Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області для повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області підготувати та направити до Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області подання про повернення ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) помилково (безпідставно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмiрi 1 % вiд вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 15 546,94 грн при нотаріальному посвідченнi договору купівлі продажу квартири від 08.09.2020 р.; банківські реквізити для повернення коштів: Банк отримувача: ПриватБанк, МФО банку: 305299, отримувач: ОСОБА_1 , IBAN: НОМЕР_2 , РНУКПН отримувача: НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 вперше в житті придбала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згiдно договору купівлі-продажу квартири, укладеного із товариством з обмеженою відповідальністю «Стiкон», і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькiним О.М., зареєстровано в реєстрі за № 815. При нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмiрi 1 % від вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 15 546,94 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 (код квитанції 2077-4874-9655-4754) вiд 08.09.2020 р.

12 серпня 2021 року позивачем подана заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості. Однак, своїм листом вiд 27.08.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило ОСОБА_1 у поверненнi її коштів, покликаючись на те, що позивачем не надано жодного підтвердження того, що житло було придбано вперше.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо підготування та направлення подання до Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області для повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло.

Ухвалою суду від 02.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії (в редакції уточнень за вх.№58641/21) і відкрито провадження в адміністративній справі.

Вказаною ухвалою судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області (вул.Європейська, 37-а, м.Роздільна, , Одеська обл., 67400, ).

Судом вирішено розглядати справу в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

18.11.2021 року (вх.№64548/21) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками (а.с.41-44), в якому зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з вимогами позивача не погоджується в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідач вказує, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження факту придбання вказаного житла вперше. Таким чином підстави для надання до Державної казначейської служби подання на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило, в тому числі,

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

08.09.2020 року між ОСОБА_1 (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Стікон» (продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу, який зареєстровано в реєстрі за №815 (а.с.7-8).

Згідно з п.1 вказаного договору за цим договором продавець передає у власність, а покупець приймає у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира в цілому складається з трьох житлових кімнат; загальною площею - 84,1 кв.м., житловою площею 47,2 кв.м., та повинен сплатити за неї певну грошову суму на нижчевикладених умовах.

Пунктом 3 договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу визначено, що продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 1 554 693, 75 гривень, в тому числі ПДВ, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 08 вересня 2020 року складає суму у розмірі 56 025,00 доларів США.

Умовами вказаного договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу визначено, що право власності на вказану квартиру за покупцем має бути зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно після остаточного розрахунку з продавцем, про що буде підписана нотаріально посвідчена спільна заява про повний розрахунок, яка стане невід`ємною частиною цього договору.

У пункті 15 договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу визначено, що оплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування здійснив покупець.

Згідно квитанції №0.0..1 від 08.09.2020 року (а.с.16), ОСОБА_1 сплачено збір в розмірі 1% від вартості об`єкта нерухомості на обов`язкове державне пенсійне страхування, в сумі 15546,94 гривні 00 копійок.

В графі «призначення платежу» вказаного платіжного документу вказано «оплата за збір з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна ОСОБА_1 ».

Судом встановлено, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області заявою, в якій просила сформувати подання до Управління Державної казначейської служби України у Малиновському район м Одеси щодо повернення ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % від вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 15 546,94 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок шiсть гривень, дев`яносто чотири копійки) при нотаріальному посвідченнi договору купівлі-продажу квартири від 08.09.2020 р.(а.с.28-29).

Грошові кошти позивач просив перерахувати на наступні банківські реквізити: банк отримувача: ПриватБанк, МФО банку: 305299, отримувач: ОСОБА_1 , IBAN: НОМЕР_2 , РНУКПП отримувача: НОМЕР_1 .

У відповідь на вказану заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області складено лист №1500-0506-8/105884 від 27.08.2021 року, в якому відповідач покликаючись на п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», пп. «в» п. 15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 зазначив, що: «Враховуючи, що не надано жодного підтвердження того, що 08.09.2020 Ви придбали житло вперше, вимушені відмовити в наданні подання на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 15546,94 грн».

Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо підготування та направлення подання до Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області для повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло протиправною, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон).

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Пунктом 8 частини 1 статті 2 Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740).

Відповідно пункту 15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №276484228 від 24.09.2021 року, наданої позивачем (а.с.9) та з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №294018719 від 10.01.2022 року №294017288, виготовленої судом (а.с.45-46) у ОСОБА_1 відсутні належні їй на праві приватної власності зареєстровані об`єкти нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи встановлені обставин справи та наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна позивачем сплачено помилково, за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж. Відтак, кошти сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787) визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії.

Абзацами 1 та 2 пункту 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Пунктом 5 Порядку № 787 також визначено, що заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

У заяві платник може визначити довірену особу для отримання коштів, що мають бути повернені йому з бюджету. У такому разі до заяви про повернення коштів з бюджету додаються довіреність на отримання коштів довіреною особою, засвідчена згідно з вимогами Цивільного кодексу України, та копія паспорта довіреної особи.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Аналіз вказаного свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів:

- заяви платника;

- подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету;

- платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Суд зазначає, що покликання відповідача на ненадання позивачем доказів придбання нею нерухомого майна вперше як на підставу для відмови позивачу в поверненні сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими з огляду на наступне.

У постанові від 03.07.2018 року у справі №819/33/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання нерухомого майна конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2018 року у справі № 819/976/17, від 19 червня 2018 року у справі №607/14722/16-а та від 28 березня 2019 року по справі №819/830/17.

Суд зазначає, що відповідачем при розгляді заяви позивача про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % від вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 15546,94 гривні 00 копійок не встановлено інших, окрім тих які визнані судом необґрунтованими, підстав для відмови у складанні подання.

Відповідно до абз.5 пп. 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи вищевказані висновки суду, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не надання подання на повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 15546,94 грн, сплаченого ОСОБА_1 при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу за № 815 від 08 вересня 2020 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 84,1 кв.м.;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підготувати та направити до Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області подання про повернення ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) помилково (безпідставно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмiрi 1 % вiд вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 15 546,94 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок шість гривень дев`яносто чотири копійки) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири за № 815 від 08 вересня 2020 шляхом перерахування помилково зарахованих до Державного бюджету України грошових коштів в сумі 15 546,94 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок шість гривень дев`яносто чотири копійки) на наступні банківські реквізити: Банк отримувача: ПриватБанк, МФО банку: 305299, отримувач: ОСОБА_1 , IBAN: НОМЕР_2 , р.н.о.к.п.п. отримувача: НОМЕР_1 .

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За подачу даної позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 952,00 грн (а.с.9).

В той же час, сума судового збору, яка підлягала сплаті позивачем за звернення до суду з даним позовом, який містить одну вимогу немайнового характеру складає 908,00 грн.

Таким чином, з урахуванням наведеного судом вище, наявні підстави для стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не надання подання на повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 15546,94 грн, сплаченого ОСОБА_1 при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу за № 815 від 08 вересня 2020 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 84,1 кв.м.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області підготувати та направити до Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області подання про повернення ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) помилково (безпідставно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмiрi 1 % вiд вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 15 546,94 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок шість гривень дев`яносто чотири копійки) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири за № 815 від 08 вересня 2020 шляхом перерахування помилково зарахованих до Державного бюджету України грошових коштів в сумі 15 546,94 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок шість гривень дев`яносто чотири копійки) на наступні банківські реквізити: Банк отримувача: ПриватБанк, МФО банку: 305299, отримувач: ОСОБА_1 , IBAN: НОМЕР_2 , р.н.о.к.п.п. отримувача: НОМЕР_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області (вул.Європейська, 37-а, м.Роздільна, Одеська обл., 67400, )

Суддя С.М. Корой