Справа № 400/10038/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

у частині позовних вимог

10 лютого 2022 р. № 400/10038/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо закриття провадження у частині позовних вимог в адміністративній справі

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛІАС ЛТД", вул. Чкалова, 110 А, м. Миколаїв, 54003,
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання протиправними та скасування наказу від 14.06.2021 № 1122-п і податкових повідомлень-рішень від 22.07.2021 № 03, № 03, № 03,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛІАС ЛТД" (далі позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач), в якій просить

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 14.06.2021 № 1122-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВЕЛІАС ЛТД";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22.07.2021 № 03, відповідно до якого штрафна санкція не застосована, визначено обов`язок зареєструвати податкові накладні та задекларувати податкові зобов`язання;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22.07.2021 № 03, яким зменшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 678 975 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22.07.2021 № 03, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 4 078 550 грн.

Ухвалою від 22.11.2021 суд відкрив провадження в адміністративній справі та постановив розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Суд вбачає підстави для закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 14.06.2021 № 1122-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВЕЛІАС ЛТД" з огляду на таке.

14.06.2021 відповідач видав наказ № 1122-П "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВЕЛІАС ЛТД ()", відповідно до якого вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку позивача тривалістю п`ять робочих днів.

Працівники відповідача провели документальну позапланову виїзну перевірку, призначену наказом від 14.06.2021 № 1122-П, що підтверджується копією акта від 05.07.2021 № 4738/14-29-07-03/42056197.

На підставі акта від 05.07.2021 № 4738/14-29-07-03/42056197 відповідач прийняв податкові повідомлення рішення від 22.07.2021 № 03, від 22.07.2021 № 03, від 22.07.2021 № 03.

Постановляючи цю ухвалу, суд виходить з такого.

Пункт 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, в якій Велика Палата Верховного Суду не погодилася із позицією судів попередніх інстанцій у частині задоволення позову про протиправність наказу щодо призначення перевірки, зазначивши, що такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» належить тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

У постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 у справі № 21-425а14 та закрила провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідач провів перевірку позивача, оскаржуваний позивачем наказ 14.06.2021 № 1122-П про проведення такої перевірки реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права позивача як платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Керуючись вищенаведеною правовою позицією Великої Палати Верховного суду, суд дійшов висновку, що переданий на розгляд суду спір у частині оскарження наказу відповідача від 14.06.2021 № 1122-П не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому провадження у справі належить закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 400/10038/21 у частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 14.06.2021 № 1122-П "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВЕЛІАС ЛТД ()".

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна