Справа № 160/12127/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2022 року м. Дніпросправа № 160/12127/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 160/12127/21 (суддя І інстанції - Луніна О.С.)

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідачів щодо неналежного забезпечення визначення розміру, нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відносно позивача;

- стягнути солідарно з Міністерства соціальної політики України, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради на користь позивача недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в сумі 10246 грн.;

- стягнути солідарно з Міністерства соціальної політики України, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради на користь позивача моральну шкоду в сумі 300 000 грн.;

- при винесенні рішення судові витрати стягнути солідарно з Міністерства соціальної політики України, Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство соціальної політики України, Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом місячного строку з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року позов задоволений частково. Визнано протиправними дії Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради щодо неналежного забезпечення визначення розміру, нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги позивачу до 5 травня за 2021 рік, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язано Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати позивачу та виплатити недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 10246 гривень.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування скарги зазначив, що у суду першої інстанції не було підстав для висновку, що позивачу не заподіяно моральну шкоду. Також вказав, що суд фактично поклав на позивача обов`язок довести наявність у нього душевних страждань, тоді як суд повинен виходити з презумпції спричинення позивачу моральної шкоди та обов`язку саме відповідача спростувати таку презумпцію.

У частині задоволення позову рішення суду не оскаржено.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджено відповідним посвідченням, виданим 8 січня 2009 року. (а.с. 23)

У 2021 році позивач отримав грошову допомогу до 5 травня у розмірі 3906 грн.

Міністерство соціальної політики України листом № 517/0/186-21 від 24.06.2021 року повідомило позивача, що у 2021 році виплати допомоги до 5 травня здійснювалися відповідно до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.04.2021 № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Виплату допомоги до 5 травня у 2021 році районні органи соціального захисту населення і центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат проводили в межах бюджетних призначень. (а.с. 24-5)

Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» листом № Ч-1720/01/3993-01-08 від 06.07.2021 року повідомив позивача, що 20 квітня 2021 року йому нараховано допомогу в розмірі, передбаченому постановою КМУ «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», а саме: 3906 грн. (а.с. 26-27)

Не погодившись з розміром нарахованої та виплаченої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з дня прийняття 27.02.2020 Конституційним Судом України рішення № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році має визначатися положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008), а не відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2021 року № 325. Встановивши, що у 2021 році разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено ст. 13 Закону № 3551-ХІІ, суд дійшов висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі. Відмовляючи в позові в частині стягнення моральної шкоди суд зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення моральної шкоди.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що рішення суду в частині задоволення позову не оскаржене, а в апеляційній скарзі позивачем викладені лише доводи щодо незгоди з відмовою у відшкодуванні йому заподіяної відповідачами моральної шкоди, апеляційному перегляду підлягає законність і обґрунтованість зазначеного рішення лише в частині відмови у стягненні на користь позивача моральної шкоди в розмірі 300 тисяч гривень.

З цього приводу колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено

нормами Конституції або іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Отже, моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, коли таке відшкодування прямо передбачено законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Натомість, Законом № 3551 не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку виплати допомоги до 5 травня в меншому розмірі, ніж передбачено цим Законом.

Крім того, позивач єдиною підставою відшкодування шкоди в позові зазначає ч. 2 ст. 440-1 Цивільного кодексу України 1963 року, проте зазначений Кодекс втратив чинність ще 1 січня 2004 року, а тому у спірних правовідносинах застосуванню не підлягає.

Отже, позивачем не доведено наявності у нього права на відшкодування у спірних правовідносинах моральної шкоди.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди на користь позивача задоволенню не підлягає, про що правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 160/12127/2 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко