Справа № 160/13223/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2022 року м.Дніпросправа № 160/13223/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі №160/13223/21 (суддя Тулянцева І.В., справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Романюка І.М. звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, в якому просив:

-визнати протиправним дії Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області (далі відповідач) щодо відмови в прийнятті у позивача декларації про відмову від громадянства Російської Федерації;

-зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації та видати паспорт громадянина України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач через свого представника - адвоката Романюка І.М. подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи, наданим доказам та нормам чинного законодавства. Зокрема, суд не врахував того факту, що сама по собі сплата консульського збору у розмірі 1820 грн за оформлення заяви про вихід із громадянства Російської Федерації не надає можливості особі вийти з такого громадянства без сплати інших обов`язкових платежів. Позивач не може отримати довідку від консульства РФ та буде фактично позбавлений чинних документів, які посвідчують особу, без наявності для того правових підстав.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві стверджує, що суд повно встановив обставини справи, дав належну оцінку доказам, що подавалися обома сторонами, та прийняв законне і обґрунтоване рішення. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування законного рішення суду першої інстанції на думку відповідача відсутні.

Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст. 311 КАС України, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновків, що скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Москва, перебуваючи в громадянстві Російської Федерації та відповідно до рішення Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області від 25.11.2019 року, набув громадянство України за територіальним походженням на підставі ст.8 Закону України «Про громадянство України», а саме у зв`язку із народженням діда на території України до 24.08.1991 року.

На підставі рішення Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області від 25.11.2019 року, ОСОБА_1 03 лютого 2020 року видано тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 , дійсне до 25.11.2021 року.

У зв`язку з ухваленим відповідачем рішенням про оформлення набуття громадянства України позивачем подано відповідачу зобов`язання припинити громадянство Російської Федерації протягом двох років з моменту набуття громадянства України та подати документ про припинення громадянства Російської Федерації, або ж у разі неотримання з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства Російської Федерації - подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави та повернути національний паспорт громадянина Російської Федерації до уповноваженого органу цієї держави.

Позивач, посилаючись на наявність незалежних від нього причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства, 05.04.2021 року, відповідно до вимог чинного законодавства України, направив на адресу відповідача декларацію про відмову від іноземного громадянства з відповідними додатками, що підтверджують існування таких причин (вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) Російської Федерації становить 4004 грн., що перевищує половину мінімальної заробітної плати).

Відповідачем надано відповідь на заяву позивача, оформлену у вигляді листа від 11.05.2021 року вих. №1201.4.4-4476/12.2-21. Так, позивачу повернуто декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації від 05.04.2021 року та копії документів з Генконсульства Російської Федерації, оскільки відсутні підстави для подання декларації про відмову від іноземного громадянства. При цьому зазначено, що за інформацією Посольства Російської Федерації в Україні розмір консульського збору становить 1820 грн., що не перевищує половину мінімальної заробітної плати на момент прийняття рішення про набуття ним громадянства України.

З аналогічного питання, ініційованим ДМС України, Міністерство закордонних справ України листом від 18.01.2021 року №71/15-532/4-2424 у відповідь на запит ДМС України щодо надання актуальної інформації про тарифи консульських зборів за оформлення припинення громадянства, повідомило, що для заявників - громадян Росії консульський збір за оформлення виходу з громадянства РФ у продовж 2019-2020 рр. становить 65 доларів США, що в еквіваленті становить - 1820 грн..

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у прийнятті декларації про відмову від громадянства Російської Федерації протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду та просив зобов`язати відповідача видати йому паспорт громадянина України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування рішення суду, з огляду на наступне.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року №2235-III (далі-Закон №2235-III).

Положеннями статті 6 Закону №2235-III закріплено, що громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №2235-III особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав.

Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Частиною 5 статті 8 Закону №2235-III передбачено, що іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

За правилами абз.12, 13 ст.1 Закону №2235-III зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України;

незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.

Відповідно до п.16 ч.1 ст.1 Закону №2235-III декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Таким чином, особа, яка набула громадянство України, зобов`язана протягом двох років подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав або, у випадку неможливості надання такого документу з незалежних від них причин, декларацію про відмову від іноземного громадянства. При цьому, до незалежних причин законодавцем віднесено, зокрема, перевищення вартості оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.

Як встановлено судом, листом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 11.05.2021 року за вих. №1201.4.4-4476/12.2-21 позивача повідомлено, про те, що за інформацією Посольства Російської Федерації в Україні розмір консульського збору становить 1820 грн., що не перевищує половину мінімальної заробітної плати на момент прийняття рішення про набуття ним громадянства України.

Оскільки вартість оформлення припинення громадянства Російської Федерації (оформлення заяви про вихід із громадянства РФ) не перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України, і розмір якої складав 2086,5 грн. (4173/2=2086,5), відсутні незалежні від позивача причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, що не породжує виникнення у позивача права на подання декларації про відмову від громадянства Російської Федерації до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, в якого, у свою чергу, не виникає обов`язку з прийняття відповідного документа.

Позивач ні в позові, ні в апеляційній скарзі не наводить жодних обставин чи причин, які унеможливлюють з його боку виконати вимоги ст.8 Закону України «Про громадянство України» та взяті на себе зобов`язання.

З урахуванням вище викладеного колегія суддів приходить до висновку, що з боку відповідача у даній справі відсутні протиправні дії, на чому наполягає позивач. Навпаки, відповідач діяв в межах своїх повноважень та у відповідності з вимогами діючого законодавства, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі №160/13223/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак