Справа № 691/554/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Подорога Л.В.
суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Справа № 691/554/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Управління Держпраці в Черкаській області на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Держпраці в Черкаській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Черкаській області (далі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів управління Держпраці у Черкаській області Лисенко О.М. по справі про адміністративне правопорушення від 15.04.2021 № ЧК/560/1448/АВ-ЧК 195/П/458/ПТ/ПС.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2021 року адміністративний позов повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для винесення постанови № ЧК560/1448/АВ-ЧК-195/П/458/ПТ/ПС від 15.04.2021 головного державного інспектора управління Держпраці у Черкаській області Лисенко О.М., вказано не виконання ОСОБА_1 вимоги припису від 29.09.2020 № ЧК560/1448/АВ/П, винесеного за результатами інспекційного відвідування проведеного 28.09.2020 акт № ЧК560/1448/АВ, а саме, станом на 25.03.2021 ФОП ОСОБА_1 працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не працевлаштовано, пояснень не надано.

Разом з тим, суд зазначив, що Відповідач не надав суду доказів того, що ОСОБА_2 виконував роботу у ФОП ОСОБА_1 станом на 25.03.2021, натомість Позивачем надано суду докази того, що станом на 25.03.2021 що ОСОБА_3 була працевлаштована та про це повідомлено ГУ ДПС у Черкаській області, що спростовує висновки, які викладені в оскаржуваній постанові.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що Позивач не виконав припис від 29.09.2020 № ЧК560/1448/АВ/П, а саме не працевлаштував працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 та від 17.01.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження з 25.01.2022.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 28.09.2020 № ЧК 560/1448/АВ, у період з 16.09.2020 по 28.09.2020 було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , у ході якого здійснено перевірку оформлення трудових відносин із найманими працівниками та виявлено порушення законів про працю, а саме, в порушення вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ № 413 ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи без оформлення трудових відносин двох працівників, що виконували роботи з вивантаження готової продукції (деревного вугілля) з реторти 11.09.2020, одного працівника, що виконував роботи з вивантаження готової продукції (деревного вугілля) з реторти 16.09.2020 ( ОСОБА_2 ), одного працівника, що викопував роботи по зварюванню реторти 11.09.2020 та ОСОБА_3 , з якою укладено цивільно-правовий договір, що містить ознаки трудового договору.

За результатами проведення інспекційного відвідування від 28.09.2020 № ЧК 560/1448/АВ, інспектором праці було складено припис № ЧК560/1448/АВ/П від 29.09.2020, яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано усунути виявлене порушення у строк до 15.10.2020 та письмово поінформувати про виконання вимог припису.

За вимогою про надання документів від 25.03.2021 № ЧК 197/458/ПД, ФОП ОСОБА_1 зобов`язано у строк до 01.04.2021 надати для проведення заходу державного контролю перелік зазначених документів.

На підтвердження своїх доводів ФОП ОСОБА_1 надано повідомлення про прийняття працівника на роботу від 20.10.2020, у тому числі ОСОБА_3 , яке складене відповідно до постанови Кабміну від 17.06.2015 № 413, а також надано квитанцію № 2 про його направлення до ГУ ДПС у Черкаській області.

Також позивачем надано копію довідки до акта огляду МСЕК від 01.05.2012, згідно якої ОСОБА_2 установлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання по зору.

Відповідно до листа непрацездатності КНП «Городищенський ЦНПМСД» серії АЛГ № 334058 від 05.04.2021, ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні в період часу з 05.04.2021 до 19.04.2021. Призначено стати до роботи 20.04.2021.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № ЧК560/1448/АВ-ЧК-195/П/458/ПТ/ПС від 15.04.2021, головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів управління Держпраці у Черкаській області Лисенко О.М., ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., за те, що він, не виконав вимоги припису від 29.09.2021 № ЧК560/1448/АВ/П, винесеного за результатами інспекційного відвідування проведеного 28.09.2021 акт № ЧК560/1448/АВ, а саме, станом на 25.03.2021 ФОП ОСОБА_1 працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не працевлаштовано, пояснень не надано, чим порушено вимоги ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ № 413.

Згідно з реєстром відправки поштових повідомлень, поштове відправлення Управління Держпраці у Черкаській області № 18 8, адресоване ФОП ОСОБА_1 , прийняте Укрпоштою 19.05.2021 та вручено адресату особисто 21.05.2021.

Позивач, вважаючи протиправною вказану постанову Відповідача про накладення штрафу, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами), та фізичними особами, які використовують найману працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок № 823).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно зі ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Частиною першою статті 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначено Порядком № 823.

Відповідно до п.п. 3, 5, 16 Порядку № 823 інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Підставами для здійснення інспекційних відвідувань є невиконання вимог припису інспектора праці.

За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

У ст. 188-6 КУпАП передбачено, що невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, зайнятість населення та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або недопущення посадових осіб цих органів до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави дійти висновку, що інспекційне відвідування є формою державного контролю за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача та яке проводиться на підставі наказу та направлення. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис, який є обов`язковим для виконання у визначені строки.

При цьому, не усунення виявлених порушень, зазначених у приписі, є підставою для притягнення юридичних та фізичних осіб - підприємців до відповідальності у вигляді штрафу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для винесення спірної постанови № ЧК560/1448/АВ-ЧК-195/П/458/ПТ/ПС від 15.04.2021 Відповідачем зазначено не виконання Позивачем припису від 29.09.2020 № ЧК560/1448/АВ/П, а саме не здійснення працевлаштування працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що 25.03.2021 що ОСОБА_3 була офіційно працевлаштована Позивачем, відповідно до вимог чинного законодавства, про що ним повідомлено ГУ ДПС у Черкаській області, як таке передбачено відповідними законодавчими приписами, а з ОСОБА_2 . Позивач припинив будь-які правовідносини, оскільки під час підготовки документів для оформлення з ним трудових відносин було встановлено, що така особа є інвалідом другої групи по зору, тому Позивачем за згодою з ОСОБА_2 було вирішено не приймати останнього на роботу, з огляду на специфіку трудової функції.

Водночас, колегія суддів відзначає, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження Апелянтом не було надано жодних належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували, що станом на час проведення перевірки ОСОБА_2 виконував роботу у закладі Позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що позивач вчинив правопорушення, за яке його і було притягнуто до відповідальності, є не обґрунтованими, з підстав, зазначених вище.

Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо протиправності прийнятої Відповідачем спірної постанови.

Разом з тим, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, в якій Апелянт просить скасувати таке судове рішення повністю, колегія суддів зазначає наступне.

Так, особливості розгляду спорів даної категорії врегульовано ст. 286 КАС України, у частині третій якої визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, що можуть бути застосовані судом.

Вказаною нормою передбачено такий спосіб захисту як скасування спірної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є достатнім для відновлення порушеного права та законного інтересу Позивача.

Водночас, наведена спеціальна норма КАС України не містить такого способу захисту у справах цієї категорії як визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, застосований судом першої інстанції при вирішенні спору в цій справі спосіб захисту прав Позивача не відповідає вимогам процесуального законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, відповідно до ст. 9 КАС України, та задовольнити їх, згідно з приписами ст. 286 КАС України шляхом скасування спірної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Управління Держпраці в Черкаській області підлягає задоволенню частково, рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2021 року - скасуванню, позовні вимоги - задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці в Черкаській області - задовольнити частково.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 15.04.2021 № ЧК/560/1448/АВ-ЧК 195/П/458/ПТ/ПС та закрити справу у відношенні ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 25 січня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.М. Кузьмишина