Справа № 160/10615/20
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправною та скасування вимоги, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі № 160/10615/20 скасовано, прийнято нове рішення.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 20.02.2020 №Ф-4547-53.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. за складення та подання апеляційної скарги.

ОСОБА_1 подала до Третього апеляційного адміністративного суду письмову заяву про ухвалення додаткового судового рішення про вирішення питання щодо судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно п.3 ч.1, ч.2 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

З матеріалів справи слідує, що подана до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовна заява ОСОБА_1 містила, окрім позовних вимог, вимоги про стягнення судових витрат, до яких належать і витрати на професійну правничу допомогу (ст. 132 КАС України).

При прийнятті постанови Третім апеляційним адміністративним судом від 31.08.2021 у справі № 160/10615/20 питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, не вирішено.

Відповідно до ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі,: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

З наявних у справи доказів вбачається, що між позивачкою та Адвокатським бюро «Трофімов Дмитро Юрійович» укладений договір про надання правової допомоги від 31.08.2020 № 31/08/2020, за умовами якого з урахуванням додаткової угоди № 1 від 31.08.2020 сторони за цим договором погодили перелік послуг правової допомоги, пов`язаних з розглядом справи у суді першої інстанції, їх вартість - 3000,00 грн. та порядок оплати.

На підтвердження факту надання означених послуг позивачкою та адвокатом складений акт приймання-передачі №1

У той же час, на відміну від апеляційного провадження, під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції відповідач просив зменшити витрати на правничу допомогу вказавши про їх неспівмірність зі складністю цієї справи.

Проаналізувавши види наданих послуг з правничої допомоги, зазначені в договорі та акті виконаних робіт, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що витрати на правничу допомогу у сумі 500,00 грн. за усну консультацію не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Щодо решти суми витрат у розмірі 2500,00 грн., суд вважає ці витрати підтвердженими, співмірними та такими, що пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції.

Таким чином, суд вважає, що належний розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачеві за розгляд справи в суді першої інстанції, становить 2500 грн.

Оскільки питання стягнення понесених позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції витрат на правничу допомогу не було вирішено судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, вищенаведене є підставою для прийняття додаткової постанови.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 311, 322 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко