Справа № 540/4486/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/4486/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Корнелюка Вадима Васильовича в інтересах Виконавчого комітету Херсонської міської ради на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року, прийняте у складі суду судді Хом`якової В.В. в місті Херсон, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, в якому позивач просив суд визнати протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 372 від 18.08.2021 про внесення змін до рішення від 26.10.2017 № 350 щодо встановлення тарифів на перевезення в міському пасажирському електротранспорті на міських автобусних маршрутах загального користування.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року по справі №540/4486/21 відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 .

Крім того, у серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, в якому позивач просила суд визнати протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 372 від 18.08.2021 «Про внесення змін до рішення від 26.10.2017 № 350».

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року по справі № 540/4643/21 відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 .

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року по справі № 540/4643/21 об`єднано в одне провадження адміністративні справи №540/4486/21 та №540/4643/21 із присвоєнням об`єднаній справі № 540/4486/21.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 372 від 18.08.2021 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 26.10.2017 № 350". В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Корнелюк Вадим Васильович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах Виконавчого комітету Херсонської міської ради, в якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач не обґрунтував свої позовні вимоги в частині порушення оскаржуваним рішенням його прав, свобод або інтересів та не надав до позову відповідних доказів. З тексту позову апелянту не зрозуміло, яким чином порушуються права позивача спірним рішенням, тим що подорожчав проїзд в громадському транспорті загального користування чи тим, що позивачу не надали можливість ознайомитися з проектом рішення та прийняти участь в його громадському обговоренні.

Крім того, оскільки коригування тарифів на послуги з перевезення пасажирів і багажу в пасажирському автомобільному транспорті здійснено з метою розвитку в м. Херсоні послуг з перевезення в пасажирському автомобільному транспорті загального призначення у місті, із врахуванням загальновиробничих витрат, пов`язаних із наданням послуг та забезпечення сталої роботи підприємств-перевізників, оскільки відкоригований тариф не перевищує рівень оплати послуг, встановлений за результатами відпрацювання показників, що мають вплив на вказані тарифи та враховуючи побажання містян щодо графіку роботу маршрутного транспорту у нічну пору, відповідач вважає прийняте рішення обґрунтованим та законним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Виконавчий комітет Херсонської міської ради утворений рішенням ІІ сесії Херсонської міської ради скликання від 11.12.2020 № 6 в кількості 22 осіб.

Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 372 від 18.08.2021 "Про внесення змін до рішення від 26.10.2017 № 350" було, зокрема, вирішено викласти підпункти 1.1. та 1.2 п. 1 рішення виконавчого комітету міської ради від 26.10.2017 № 350 в наступній редакції:

"1.1. Міському комунальному підприємству (МКП) "Херсонелектротранс" тариф на перевезення 1 пасажира в міському пасажирському електротранспорті (тролейбус) у розмірі 5,00 грн.

1.2. Вартість місячних проїзних квитків:

- для учнів загальноосвітніх шкіл - 60,00 грн.,

- для студентів денних відділень - 180,00 грн.,

- для громадян та підприємств, організацій - 240,00 грн.

1.2. пункт 1 рішення доповнити пп. 1.4 в наступній редакції :

1.4. Суб`єктам господарювання, що надають послуги пасажирського автомобільного транспорту на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Херсоні: комунальному підприємству (КП) "Херсонський комунальний транспортний сервіс" Херсонської міської ради, приватному підприємству "Корнет-Стиль", приватній фірмі "МИС", приватному акціонерному товариству "Ремпобуттехніка-Херсон", фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 , фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 , приватному підприємству "Союзавто" (далі - перевізники) тарифи на послуги з перевезення 1 пасажира на міських автобусних маршрутах загального користування автобусами середньої та великої пасажиромісткості (категорія М-3) - в розмірі 8,00 грн., автобусами малої пасажиромісткості (категорія М-2) - в розмірі 6,00 грн., а для дітей шкільного віку, за наявності та пред`явлення водієві при вході до маршрутного транспортного засобу учнівського квитка, на період з 01.09. до 30.06 - в розмірі 4,00 грн. за одну поїздку."

П.2 рішення № 312 визначено, що дане рішення набирає чинності з моменту його опублікування та діє до 01.09.2022".

Вважаючи дане рішення виконавчого комітету таким, що прийняте без урахування інтересів мешканців міста Херсона та в порушення вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики в сфері господарської діяльності", позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення не відповідає принципам державної регуляторної політики, адже прийнято без дотримання передбачених нормами чинного законодавства процедур, а відтак правомірність його прийняття відповідачем не доведена.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

В силу частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з частиною третьою статті 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Відповідно до підпункту 2 пункту "а" частини першої статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги з постачання гарячої води, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

За підпунктом 12 пункту "а" частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку належить залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв`язку.

Приписами статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» встановлено:

- регуляторний акт - це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

- регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти.

Так, законодавчо чітко закріплено як визначення регуляторного акта, так і обов`язкові його ознаки, які визначені статтею 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Визначальним є те, що такий акт: приймається спеціально визначеним суб`єктом; встановлює, змінює чи скасовує норми права; застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб; врегульовує господарські відносин, а також адміністративні відносини між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Визначальною умовою, що слугує критерієм загальності чи персоніфікованості суб`єктів впливу - є їх коло. Адже кількість як величина має відносний характер, може змінюватись і не є сталим показником регулятивного впливу юридичних актів. Під час визначення кола суб`єктів, правовий статус яких регламентує правовий акт, необхідно зважати лише на ті із них (фізична чи юридична особа, орган, організація, спільність людей тощо), для яких правовим актом установлюються права та обов`язки безпосередньо, щодо яких праворегуляторний вплив є прямим (а не усіх суб`єктів, для яких він може мати якесь юридичне значення).

Тому, здатність правового акта поширювати свою чинність хоч і на певне коло, однак неперсоніфікованих осіб - є ознакою нормативності.

Так, спірні рішення, визначеним у них суб`єктам господарюванням, встановлюють тарифи на перевезення пасажирів у міському пасажирському електротранспорті м. Херсон, тобто за своєю правовою природою націлені на регулювання господарських відносин, застосовуються неодноразово та щодо невизначеного кола осіб, якими є кінцеві споживачі послуг підприємств-перевізників - мешканці м. Херсон.

А відтак, оскаржувані рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради є нормативно-правовим актом.

Варто також зазначити, що питання дослідження правової природи рішень виконавчих комітетів органів місцевого самоврядування про встановлення тарифу на послуги з перевезення, неодноразово було предметом розгляду Верховного Суду.

Так, у постановах від 31.01.2018 (справа №490/2099/15), 08.05.2018 (справа №405/5819/14, 21.12.2018 (справа №591/1335/15), 20.02.2019 (справа №812/1177/18), 22.08.2019 (справа №236/543/17) Верховний Суд дійшов висновку, що рішення органів місцевого самоврядування про встановлення тарифів на послуги з перевезення є регуляторним актом, які змінюють норми права, оскільки розраховані на неодноразове застосування і щодо невизначеного кола осіб, з метою встановлення тарифів на перевезення населення.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань. Закон передбачає, що розробник спочатку має опублікувати повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, що містить стислий виклад змісту проекту, поштову та електронну адресу розробника, інформацію про спосіб оприлюднення проекту, строк, протягом якого приймаються зауваження і пропозиції, а також інформацію про спосіб їх надання. Після цього не пізніше п`яти робочих днів з дня опублікування повідомлення про оприлюднення розробник зобов`язаний оприлюднити проект регуляторного акта разом з аналізом регуляторного впливу для одержання зауважень і пропозицій від фізичних і юридичних осіб.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону. У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта. Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Законодавством встановлений строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, який не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу. Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє. Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта. В подальшому оприлюднююється сам проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу.

Наведені норми права свідчать про те, що процедура оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій складається з декількох етапів, але відповідач не дотримався встановленої процедури.

Відповідно до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2004 року №308, Закону України «Про автомобільний транспорт» тарифна політика повинна забезпечувати баланс між платоспроможним попитом на послуги та обсягом витрат на їх надання, а також задовольняти підприємницький інтерес, забезпечувати розвиток автомобільного транспорту, стимулювати впровадження новітніх технологій. Механізм формування тарифів на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування визначається Методикою розрахунку тарифів на послуги пасажирського автомобільного транспорту, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 17.11.2009 року № 1175 , та яка є обов`язковою для застосування під час встановлення регульованого тарифу органами виконавчої влади та місцевого самоврядування на послуги пасажирського автомобільного транспорту.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів дотримання вимог ст. 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» стосовно оприлюднення проекту регуляторного акта та здійснення аналізу регуляторного впливу рішення про підвищення тарифів. Фактично, до Плану підготовки проектів регуляторних актів проект оспорюваного рішення був включений 13.09.2021, в той же день і було опубліковано повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту "Про встановлення тарифів на послуги міського пасажирського транспорту загального користування".

Такі дії позбавили позивачів права брати участь у розробці проекту рішення виконавчого комітету, яке було прийнято 18.08.2021; подавати зауваження та пропозиції, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю; бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів; відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду; одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Крім того, пунктом 2.4 Регламенту виконавчих органів ради, затвердженим рішенням виконкому Херсонської міської ради від 20 січня 2015 року №3 встановлений порядок підготовки та прийняття виконавчим комітетом та видання міським головою регуляторних актів.

Відповідно до Регламенту проекти рішень виконкому, розпоряджень міського голови, що є регуляторними актами, до винесення на розгляд проходять процедуру, передбачену вказаним законом для прийняття регуляторного акта, тобто розробляється проект регуляторного акта, готується аналіз регуляторного впливу, які оприлюднюються шляхом опублікування в газеті "Херсонський вісник" та розміщення на офіційному сайті Херсонської міської ради та її виконавчих органів (www.city.kherson.ua) в строк не пізніше 5-ти робочих днів з моменту опублікування повідомлення щодо оприлюднення цього проекту регуляторного акта. Зауваження й пропозиції до оприлюдненого проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу надаються фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями розробникові цього проекту для узагальнення в строк не менше ніж один місяць та не більше ніж три місяці з дня оприлюднення.

А відповідно до пп. 2.4.8 Регламенту регуляторний акт не може бути прийнятий виконкомом, виданий міським головою за наявності таких обставин:

- відсутній аналіз регуляторного впливу;

- проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржуване рішення містить ознаки невідповідності вимогам чинного законодавства, суперечить принципам державної регуляторної політики та Регламенту виконавчих органів Херсонської міської ради. Згідно юридичного висновку Департаменту правової політики та якості від 17.08.2021 до проекту рішення виконавчого комітету, перегляд тарифів на послуги міського електричного транспорту здійснюється після процедури їх публічного обговорення, проект рішення має посилання на Порядок формування тарифів на послуги міського електричного транспорту (трамвай, тролейбус) затверджено наказом Мінінфраструктури від 25.1.2013, проте не містить підтвердження дотримання вимог проведення процедури публічного обговорення щодо перегляду тарифів на послуги міського електричного транспорту.

Щодо доводів апелянта, що позивач не обґрунтував свої позовні вимоги в частині порушення оскаржуваним рішенням його прав, свобод або інтересів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який установлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті (рішенні) особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).

Нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру. Такий акт приймається як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою, розрахований на невизначене коло осіб і на багаторазове застосування.

Натомість індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично - діяльнісній (конклюдентній) формах.

Таким чином, нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами територіальної громади міста Херсона, тому мають право оскаржити спірний у межах даної справи нормативно-правовий акт, оскільки він стосується прав та інтересів у сіх членів територіальної громади, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.

Посилання апелянта, що коригування тарифів на послуги з перевезення пасажирів і багажу в пасажирському автомобільному транспорті здійснено з метою розвитку в м. Херсоні послуг з перевезення в пасажирському автомобільному транспорті загального призначення у місті, із врахуванням загальновиробничих витрат, пов`язаних із наданням послуг та забезпечення сталої роботи підприємств-перевізників, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказані обставини не впливають на встановлені судом обставини порушення процедури прийняття регуляторного акту. Як вірно зазначає суд першої інстанції, у даному випадку відповідачем порушений такий принцип державної регуляторної політики України, як принцип прозорості та врахування громадської думки, який полягає у відкритості для фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов`язковому розгляді регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, обов`язковості та своєчасності доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та нечинними пунктів 1 та 2 рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 372 від 18.08.2021 року.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Корнелюка Вадима Васильовича в інтересах Виконавчого комітету Херсонської міської ради на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О. О. Кравець

Суддя: Л.Є. Зуєва