Справа № 480/1819/22
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
11 лютого 2022 року Справа № 480/1819/22
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шаповал М.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської міської ради, міського голови міста Суми Лисенка Олександра Миколайовича про перевірку рішень, дій та бездіяльності, стягнення моральної та матеріальної шкоди, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Сумської міської ради, міського голови міста Суми Лисенка Олександра Миколайовича про перевірку рішень, дій та бездіяльності, стягнення моральної та матеріальної шкоди, зобов`язання вчинити дії.
Так, позивач просить:
1. відповідно до ст. 2 КАС України перевірити та встановити чи прийняті (вчинені) рішення, дії та бездіяльності суб`єктів владних повноважень - Сумської міської ради та її голови Лисенка О.М. щодо не розгляду наданих звернень, не прийняття відповідних заходів на усунення наведених порушень, не надання відповідей по суті скарг та заяв позивача, порушення встановлених строків, невмотивованість відмови, а саме:
- заяв позивача "Вих. № 09/21" від 10 вересня 2019 р., "Вих. № 09/21" від 11 вересня 2019 р., та скарг "Вих. № 12/14" від 10 грудня 2019 р.; "Вих. № 01/15" від 10 січня 2021 року;
- розгляд Головою постійної комісії з питань планування соціально-економічного розвитку, бюджету, фінансів, розвитку підприємництва, торгівлі та послуг, регуляторної політики Сумської міської ради в присутності ОСОБА_1 його скарг "Вих № 12/12" від 10 грудня 2019 р., "Вих № 12/14" від 10 грудня 2019 р, "Вих. № 02/07" від 05 лютого 2020 р., "Вих. № 01/15" від 10 січня 2021 року;
2. Стягнути з Сумської міської ради моральну шкоду у сумі 1000000,00 (один мільйон) гривень.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя встановив, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.160- 161 КАС України, враховуючи наступне.
Згідно з частин 2 ст.160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 КАС України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.
26 травня 2021 року набув чинності закон № 1416-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи".
Відповідно до ч. 7-10 ст. 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Судом встановлено, що позов подано позивачем через систему "Електронний суд".
Згідно з частиною 1 статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Проте, позивачем, із врахуванням набуття чинності Закону України № 1416-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" 26 травня 2021 року, в порушення норм КАС України не подано до суду копії адміністративного позову з додатками для відповідача та в порушення ст. 44 КАС України не надано доказів направлення копії позовної заяви із додатками на адресу відповідача листом з описом вкладення.
Крім того, суддя зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Дана норма закону кореспондується з положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір".
Отже, єдиною підставою для вчинення дій, зазначених у ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд та ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування судом майнового стану сторін. При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Тобто, звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.
Майновий стан визначається за сукупністю доказів, зокрема: довідки про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунку коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків.
Суддя зазначає, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
Проте на підтвердження свого скрутного майнового стану, позивачем взагалі не надано суду жодного доказу.
Щодо посилання позивача на призначення субсидії, то відповідно до матеріалів позовної заяви не надано доказів про призначення позивачеві субсидії. При цьому, суддя звертає увагу, що повідомлення про призначення субсидії не може бути розцінено як належний і достатній доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, оскільки не може містити жодних відомостей про те, що позивач не має будь-яких інших доходів та про розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік, а відтак не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору також в порядку, передбаченому ст. 8 Закону України "Про судовий збір".
Слід також зазначити, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).
У даному випадку, враховуючи також положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" ("Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати"), звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, позивач не надав жодних документальних підтверджень, які б посвідчували його матеріальне становище і, зокрема, розмір доходу, отриманого у 2020 р.
При цьому суддя зазначає, що ненадання позивачем доказів, якими обґрунтовується його майновий стан, позбавляє суд можливості визначити, чи перевищує розмір судового збору, який необхідно сплатити позивачу при поданні даної позовної заяви до суду, 5 % розміру його річного доходу.
Разом з тим, щодо посилання позивача на п. 13 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судовий збір" та ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", як на підставу звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, суд зазначає.
Так, норма ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дійсно передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. При цьому суд зазначає, що Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Відповідно до п.п. 3, 4, 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар. Продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.
З наведених норм суд вбачає, що Закон України "Про захист прав споживачів" не розповсюджується на публічно-правові відносини.
Слід також зазначити, що дія Закону України "Про захист прав споживачів" поширюється лише на договірні правовідносини, які виникають на підставі відповідного споживчого договору, в тому числі і щодо надання послуг.
Спірні правовідносини в межах даної справи виникли між позивачем та відповідачем щодо бездіяльності та вчинення дій, а не як між сторонами споживчого договору.
Отже в даному випадку позивач не є споживачем, а відповідач не є виробником чи продавцем товарів, виконавцем робіт або надавачем послуг в розумінні вказаного закону. За таких обставин, положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" до спірних правовідносин не застосовуються.
Тому доводи позивача про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору з огляду на вимоги Закону України "Про захист прав споживачів" не ґрунтуються на законі.
Вказані висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 24.03.2020 у справі № 480/4274/19.
Разом з тим, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду
Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішують судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Зміст цієї норми вказує на те, що позовну вимогу про відшкодування шкоди заявлену в адміністративному судочинстві обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). В такому випадку вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий платіж сплачується, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 05.03.2020 у справі № 597/664/18, в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 02.05.2019 (справа № 9901/167/19) та Верховного Суду від 13.03.2018 (справа № 820/5268/17).
Відтак, суддя звертає увагу позивача на те, що наведені норми Закону України "Про судовий збір" не звільняють позивача від сплати судового збору за заявлення вимог немайнового характеру.
Аналогічний висновок суду також викладено в ухвалі Верховного Суду від 22.04.2020 по справі № 480/4274/19.
Приймаючи до уваги викладене, слідує зробити висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.
Таким чином, суд зазначає, що за приписами ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В силу положень ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.
Із позовної заяви вбачається, що позивачем окрім вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди, також заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме: відповідно до ст. 2 КАС України перевірити та встановити чи прийняті (вчинені) рішення, дії та бездіяльності суб`єктів владних повноважень - Сумської міської ради та її голови ОСОБА_2 щодо не розгляду наданих звернень, не прийняття відповідних заходів на усунення наведених порушень, не надання відповідей по суті скарг та заяв позивача, порушення встановлених строків, невмотивованість відмови, а саме:
- заяв позивача "Вих. № 09/21" від 10 вересня 2019 р., "Вих. № 09/21" від 11 вересня 2019 р., та скарг "Вих. № 12/14" від 10 грудня 2019 р.; "Вих. № 01/15" від 10 січня 2021 року;
- розгляд Головою постійної комісії з питань планування соціально-економічного розвитку, бюджету, фінансів, розвитку підприємництва, торгівлі та послуг, регуляторної політики Сумської міської ради в присутності ОСОБА_1 його скарг "Вих № 12/12" від 10 грудня 2019 р., "Вих № 12/14" від 10 грудня 2019 р, "Вих. № 02/07" від 05 лютого 2020 р., "Вих. № 01/15" від 10 січня 2021 року.
Згідно п.п. 3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн).
В даному випадку сума судового збору становить 1984,80 грн.
Кошти повинні бути перераховані за наступними реквізитами:
- Отримувач - ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22030101
- Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.)
- Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37970404
- Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)
- Наявність відомчої ознаки - "84" Окружні адміністративні суди.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Сумської міської ради, міського голови міста Суми Лисенка Олександра Миколайовича - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Шаповал