Справа № 520/12881/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 р.Справа № 520/12881/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Шинкарчук А.Я.

представник позивача - Михайлова Ю.О.

представник відповідача - Синюшко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2021, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 03.09.21 року по справі № 520/12881/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі відповідач, ГУ НП в Харківській обл.), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Харківській обл. від 30.06.2021 №526 Про застосування дисциплінарних до поліцейських Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській обл..

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Харківській обл. від 06.07.2021 №309о/с.

-поновити його на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській обл. зі спеціальним званням старшого лейтенанта поліції.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Харківській обл. від 30.06.2021 №526 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській обл.» в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Харківській обл. від 06.07.2021 №309о/с в частині звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 /008070/ на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській обл. зі спеціальним званням старшого лейтенанта поліції.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач зазначив, що оскаржуваний наказ є правомірним, оскільки обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення. Матеріалами службового розслідування повністю підтверджується факт порушення позивачем службової дисципліни, отже підстав для визнання протиправними та скасування наказів ГУ НП в Харківській обл. від 30.06.2021 №526 та від 06.07.2021 №309о/с немає.

21.12.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у справі.

10.01.2022 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду справу призначено до розгляду в судове засідання.

17.01.2022 на адресу суду від позивача надійшов відзив, в якому останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Зазначив, що строк проведення службового розслідування відносно нього тривав один день, що викликає сумніви в його обґрунтованості та неупередженості, також позивач вказав на порушення його прав під час здійснення даного службового розслідування.

Вважав оскаржувані накази протиправними.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, доводи представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дослідивши відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

30.06.2021 наказом ГУ НП в Харківській обл. №526 «Про застосування дисциплінарних до поліцейських Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській обл.» до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано стягнення у вигляді звільнено зі служби в поліції.

02.07.2021 позивача було ознайомлено з наказом про застосування дисциплінарних стягнень.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 06.07.2021 №309о/с старшого лейтенанта ОСОБА_1 /008070/, оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській обл. звільнено зі служби в поліції з 09.07.2021 згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляд звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

З оскаржуваними наказами позивач не згоден, вважає їх безпідставними та протиправними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що службове розслідування відбулось однобічно з порушенням Порядку здійснення дисциплінарного провадження щодо позивача, службова перевірка проведена порушенням норм Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції», Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. №893, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. №893 (далі- Порядок №893).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом №580-VIII, Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179 (далі - Правила №1179) та іншими нормативно-правовими актами.

Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із Законом (ст. 1 Закону №580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII , у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із ст. 60 Закону №580-VIII, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

29.06.2021 наказом ГУ НП в Харківській обл. №1355 призначено проведення службового розслідування за обставинами викладеними в рапорті полковника поліції ОСОБА_2 від 25.06.2021 відносно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1

30.06.2021 членами дисциплінарної комісії підписано висновок службового розслідування відносно поліцейських в том числі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Із зазначеного вище висновку вбачається, що дисциплінарна комісія дійшла висновку про встановлення факту порушення службової дисципліни з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , чим саме він порушив вимоги п. 4, 8 своїх функціональних обов`язків, а вказане, на думку комісії, є грубим порушенням вимог п. 3 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами НПУ в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявлені та розслідуванні, затвердженого наказом МВС України від 07.07.2017 р. №575, щодо обов`язкового виконання доручень слідчих. В свою чергу, вищезазначене призвело до порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII, в частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також професійного виконання своїх службових обов`язків.

Комісія, на підставі вищезазначеного висновку, вирішила за доцільне застосування до позивача крайнього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Згідно із ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Процедура проведення службового розслідування врегульована Порядком №893.

Колегія суддів зазначає , що згідно п. 2 розділу IV Порядку №893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які "проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Пунктом 3 зазначено, що Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень, а також Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено забезпечення поліцейському право на захист під час проведення службового розслідування, яке полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Крім того, згідно п.14 розділу V Порядку №893, під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Пунктом 16 розділу V Порядку №893, встановлено, що виклик поліцейського для надання пояснень у разі його відсутності на службі дисциплінарна комісія здійснює в порядку, визначеному частинами шостою-десятою статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судовим розглядом встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував у щорічній відпустці з 21.06.2021.

Відповідно п.п. 6-10 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вказано, що разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів. Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Судовим розглядом встановлено, що наказ про призначення проведення службового розслідування датовано 29.06.2021, а 30.06.2021 завершено вказане службове розслідування затвердженням висновку та наказом про застосування дисциплінарних стягнення до поліцейських Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області. Тривалість даного службового розслідування склала один календарний день.

Враховуючи вищезазначені правові норми та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що службове розслідування відбулось з порушенням норм чинного законодавства. Відповідачем було позбавлено позивача права на захист своїх прав шляхом надання пояснень та участі у службовому розслідуванні.

Відповідно до закріпленого у ч. 1 ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу презумпції невинуватості особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом, і встановлено рішенням суду, що набрало законної сили.

У рішенні від 10 лютого 1995 року в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

При проведенні службового розслідування відповідною комісією, не прийнято до уваги вимоги ч. 1 ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (принципу презумпції невинуватості).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо однобокості службового розслідування та порушення відповідачем норм Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції», Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. №893, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. №893.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання апелянта на те, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало систематичне невиконання останнім доручень слідчих та керівництва, що негативно впливало на кінцевий результат розкриття кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки порушення порядку проведення службового розслідування спричинило порушення права особи на захист та є беззаперечною підставою для скасування оскарженого акту індивідуальної дії.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо протиправності накладення відповідачем на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування наказів ГУ НП в Харківській обл. від 30.06.2021 №526 та від 06.07.2021 №309о/с та як наслідок поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції та на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській обл. зі спеціальним званням старшого лейтенанта поліції є обґрунтованими.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку суду попередньої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року по справі № 520/12881/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 10.02.2021 року