Справа № 202/4441/21(2-а/202/63/2021)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2022 року м. Дніпросправа № 202/4441/21(2-а/202/63/2021)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року (м. Дніпро, суддя Ісаєва Д.А.) у справі № 202/4441/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Департаменту патрульної поліції (далі відповідач-2), в якому просила визнати протиправними дії інспектора 4 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Королюк Олега Сергійовича щодо незаконного притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП та винесення відносно неї постанови ЕАН №4379006 від 20.06.2021 року, скасувати постанову інспектора 4 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Королюк Олега Сергійовича від 20.06.2021 року (серія ЕАН №4379006) про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.4

ст. 122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху, в задоволені заяви позивачки про поновлення процесуальних строків звернення до суду відмовлено, роз`яснено позивачці, що вона має право протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду з вказаними позовом вказавши в ній інші підстави для поновлення строку ніж ті, що були зазначені в позові від 22.07.2021 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року адміністративний позов повернуто позивачці.

Не погодившись із ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року, позивачка оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги позивачки мотивовано, зокрема тим, що оскаржувана ухвала отримана позивачкою лише 21.08.2021 року, а тому останнім днем подачі заяви про поновлення строку є 31.08.2021 року, в той час як позивачка 30.08.2021 року засобом поштового зв`язку скерувала до суду заяву про поновлення строку звернення разом з позовом. Крім того, позивачка зазначає, що направила до суду позов в десятиденний термін з моменту, коли вона засобами поштового зв`язку отримана оскаржувану постанову. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач-2 надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідач-1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався, відзив на апеляційну скаргу позивача до суду не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року адміністративний позов повернуто позивачці, оскільки останньою не виконано вимог ухвали суду про належне обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду із зазначенням доказів, адже позивачка отримала копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху 21.08.2021 року, проте, станом на 31.08.2021 року, у передбачені строки недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 26.07.2021 року, не були усунені.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Приписами ч.1 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.8 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України Останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Згідно з ч. 9 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивачка лише 21.08.2021 року отримала ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року, якою її позовну заяву залишено без руху.

Таким чином, відповідно до приписів процесуального законодавства, перебіг десятиденного строку, зазначеного в ухвалі суду першої інстанції від 26 липня 2021 року, почався саме 22.08.2021 року, тобто на наступний день після отримання позивачкою ухвали, а тому останнім днем строку в даному випадку є саме 31.08.2021 року.

В свою чергу, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу 31.08.2021 року, тобто до спливу строку, що визначений ним в ухвалі від 26.07.2021.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно з відміткою на поштовому відправлені, позивачка 30.08.2021 року засобом поштового зв`язку скерувала до суду заяву про поновлення строку звернення разом з позовом, тобто в межах строку, що визначений в ухвалі суду першої інстанції від 26.07.2021 року.

З огляду на це, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку щодо не виконання позивачкою вимог ухвали суду про належне обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду із зазначенням доказів, а також щодо наявності підстав для повернення адміністративного позову, у зв`язку з чим, оскаржувана ухвала судом першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 4 ст. 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року у справі № 202/4441/21 скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко