Справа № 160/3825/21
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2022 року Справа № 160/3825/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юркова Е.О.,
за участі секретаря судового засідання Мединської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання дій протиправними та скасування постанови, -
22 листопада 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якому позивач просить:
Позов не відповідав вимогам статті 160, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 р. був залишений без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків. На виконання ухвали суду позивач надав до суду 26.12.2021 р. відповідну заяву з додатками на усунення недоліків, та виправив вказані недоліки у зазначений судом строк.
Ухвалою суду від 28.12.2021 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
11.01.2022 року до суду надійшла заява позивача про проведення судового засідання за відсутності позивача.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 12.01.2022 року по 25.01.2022 року на лікарняному, справа була знята з розгляду 12.01.2022 року та 18.01.2020 року.
У судове засідання 26.01.2022 року сторони не прибули.
Протокольною ухвалою суду, оголошеною у судовому засіданні 26.01.2022 року із занесенням до протокол судового засідання, закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 160/3825/21 та розпочато розгляд справи по суті за відсутності сторін, зважаючи на скорочений термін розгляду даної категорії справ - протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 212/9399/15-ц, виданого 29.08.2017 року, Довгинцівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження № 62251009, про стягнення з боржника - ОСОБА_1 боргу у сумі 112306,57 грн.
Згідно описової частини вказаної постанови, виконавчий збір винесено в окреме виконавче провадження.
Вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржена, доказів скасування матеріали справи не містять.
04.02.2021 року Довгинцівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на підставі пункту першого частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про повернення виконавчого документа виконавчого листа № 212/9399/15-ц, виданого 29.08.2017 року, стягувачу.
Пунктом 3 резолютивної частини вказаної постанови визначено: виділити постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 161 2200,00 грн. в окреме провадження.
Постановою Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 13.08.2021 року закінчено виконавче провадження № 64389461 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження.
Досліджуючи правомірність вказаної постанови та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із того, що у відповідності до статті 1 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Частиною 5 вказаної статті зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Згідно пункту першого частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до пункту 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
При цьому, постанова Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення виконавчого збору від 04.06.2020 року позивачем не оскаржена, та станом на час відкриття виконавчого провадження № 64389461 була чинною.
Згідно пункту першого частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для відкриття виконавчого провадження № 64389461, отже постанова Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2021 року з примусового виконання постанови Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення виконавчого збору від 04.06.2020 року - винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України Про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами.
Щодо посилання відповідача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18, суд зауважує, що у наведеній справі (№ 2540/3203/18) спірною була постанова про стягнення виконавчого збору, проте в даному випадку постанова про стягнення виконавчого збору від 04.06.2020 року не становить предмет спору.
Окрім того, позивачем в поданому позові наведено дії, які були вчинені Довгинцівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) в межах виконавчого провадження № 62251009: звернення стягнення на заробітну плату боржника, згідно постанови від 03.11.2020 року, внаслідок чого у період з листопада по грудень 2020 року з заробітної плати позивача було утримано суму 3959 грн.
За приписами частини 1 та 2 статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
При цьому, пунктом першим частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Отже, з моменту відкриття виконавчого провадження розпочинається примусове виконання рішення.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За сукупності викладених обставини позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-243, 245-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 січня 2022 року.

Суддя Е.О. Юрков