Справа № 580/5767/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Справа № 580/5767/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії по інвалідності без врахування суми індексації грошового забезпечення, яка станом на грудень 2019 року становить 929,08 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплачувати з 09.01.2020 з урахуванням вже виплачених сум пенсії, без обмеження будь-яким строком, позивачу пенсію у розмірі 60% всього грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення зазначеної в листі інформації ДСР НПУ від 02.06.2021 № 6086/55/04-2021, станом на грудень 2019 року у сумі 929,08 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць, а також щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої не було сплачено єдиний внесок.

Разом з тим, суд зазначив, що єдиний соціальний внесок з індексації доходів не сплачувався.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою його позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Позивач стверджує, що отримувана ним індексація доходів підлягає врахуванню при обчисленні його пенсії, оскільки в протилежному випадку це призводить до застосування при обчисленні його пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Також, Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду у справі № 638/9697/17.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2021 витребувано додаткові докази у справі.

16.12.2021 від Відповідача надійшли до суду додаткові докази.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08.01.2020 ОСОБА_1 було звільнено зі служби з посади старшого оперуповноваженого 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань Національної поліції України за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію».

З 09.01.2020 Позивачу призначено пенсію по інвалідності 2-ї групи від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

17.06.2021 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії по інвалідності з урахуванням сум індексації грошового забезпечення згідно з довідкою про індексацію від 01.06.2021, а також листа-інформації ДСР НПУ від 02.06.2021 № 6086/55/04-2021.

Рішенням від 24.06.2021 Відповідач відмовив Позивачу у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності, з урахуванням сум індексацій, оскільки в довідці Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 01.06.2021 відсутня інформація про сплату із зазначених в ній сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач, вважаючи порушеним своє право на нарахування та виплату пенсії по інвалідності з урахуванням суми індексації грошового забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ), постановою КМУ № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Постанови № 393 визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що індексація грошового забезпечення підлягає включенню до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії за умови сплати єдиного внеску.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що з грудня 2017 року по листопад 2019 року Позивачу нараховувалася індексація доходів без сплати єдиного внеску.

З огляду на це, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для врахування сум такої індексації при здійсненні розрахунку пенсії Позивача.

Доводи Апелянта про те, що отримувана ним індексація доходів підлягає врахуванню при обчисленні його пенсії, оскільки в протилежному випадку це призводить до застосування при обчисленні його пенсії знеціненого грошового забезпечення, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані з огляду ну викладене вище.

З приводу посилань Апелянта на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду у справі № 638/9697/17, колегія суддів зазначає, що у вказаній справі Верховним Судом розглядалося та було вирішено питання, зокрема, щодо можливості взагалі враховувати індексацію доходів при обчисленні пенсії, але не було викладено жодних висновків про те, що індексація підлягає врахуванню незалежно від сплати з неї єдиного внеску. Тож, висновки Верховного Суду у зазначеній справі викладені за інших обставин, ніж ті, що є предметом судового розгляду в цій справі, а тому не можуть бути застосовані.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до правильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. .

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 20 січня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.М. Кузьмишина