Справа № 160/2147/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2022 року м. Дніпросправа № 160/2147/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року (м. Дніпро, суддя Луніна О.С.) у справі № 160/2147/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

12 лютого 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність МВС України щодо не встановлення 64 відсотків від суми грошового забезпечення при призначенні пенсії і не направлення довідки про розмір грошового забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 та зобов`язати МВС України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області додаткові документи із встановленням 64 відсотків від суми грошового забезпечення при призначенні пенсії та довідку, згідно додатку № 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 постанови КМУ №45 від 13.02.2008 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , з урахуванням окладів та складових грошового забезпечення, які встановлені на час звільнення зі служби, а також окремо вказати: надбавку за виконання особливо важливих завдань-50%; надбавку за оперативно-розшукову діяльність-50% та премію-100%, які співвідносяться до посадового окладу, окладу за спеціальним званням у відсотковому значенні і є невід`ємними складовими формули розрахунку грошового забезпечення при призначенні пенсії та не можуть бути виключені або змінені;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок позивача пенсії із встановленням 64 відсотків від суми грошового забезпечення при призначенні пенсії та з урахуванням окладів та складових грошового забезпечення, які встановлені на час звільнення зі служби, а також окремо вказати: надбавку за виконання особливо важливих завдань-50%; надбавку за оперативно-розшукову діяльність-50% та премію-100%, які співвідносяться до посадового окладу, окладу за спеціальним званням у відсотковому значенні і є невід`ємними складовими формули розрахунку грошового забезпечення при призначенні пенсії та не можуть бути виключені або змінені, з виплатою різниці недоплачених сум пенсій з 01.03.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року позовні вимоги позивача задоволені частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не направлення довідки про розмір грошового забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 згідно додатку № 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 постанови КМУ №45 від 13.02.2008 року з урахуванням окладів та складових грошового забезпечення, які встановлені на час звільнення зі служби, а також окремо вказати: надбавку за виконання особливо важливих завдань-50%; надбавку за оперативно-розшукову діяльність-50% та премію-100%, які співвідносяться до посадового окладу, окладу за спеціальним званням у відсотковому значенні і є невід`ємними складовими формули розрахунку грошового забезпечення при призначенні пенсії та не можуть бути виключені або змінені;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати на направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку, згідно додатку №3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 постанови КМУ №45 від 13.02.2008 року, відносно ОСОБА_1 , з урахуванням окладів та складових грошового забезпечення, які встановлені на час звільнення зі служби, а також окремо вказати: надбавку за виконання особливо важливих завдань-50%; надбавку за оперативно-розшукову діяльність-50% та премію-100%, які співвідносяться до посадового окладу, окладу за спеціальним званням у відсотковому значенні і є невід`ємними складовими формули розрахунку грошового забезпечення при призначенні пенсії та не можуть бути виключені або змінені .

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що надбавка за особливо важливі завдання, яку позивач бажає включити до довідки, виплачувались йому на момент звільнення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка не застосовуються при визначенні грошового забезпечення поліцейських з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) і, відповідно, при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій колишніх працівників органів внутрішніх справ, посади яких прирівнюються до посад поліцейських.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у зразковій справі від 12.03.2018 Пз/9901/1/18. Відповідно до висновків Верховного Суду якщо у цій категорії справ буде встановлено, що надбавки яку отримував позивач, на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії не виплачувалась, то, ці надбавки не належить вказувати у довідці про розмір грошового забезпечення.

Судом першої інстанції в резолютивній частині рішення зазначені конкретні розміри грошового забезпечення (конкретної суми, відсотку), встановлення яких є дискреційними повноваження МВС.

Судом першої інстанції не враховано, що МВС є неналежним відповідачем в даній справі, оскільки наказом МВС України від 16.04.2021 №291 внесені зміни до пункту 1 наказу МВС України від 25.02.2019 №129 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій». Відповідно до зазначених змін територіальні медичні об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києві визначені уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладенням таких функцій на відповідні сектори (відділ) із соціально-гуманітарних питань цих державних установ.

З огляду на зазначене, на даний час питання стосовно видачі довідки про розмір грошового забезпечення для колишніх працівників міліції, які проходили службу в територіальних органах внутрішніх справ передано до територіальних медичних об`єднань Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києві, в даному випадку до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» ().

Просить скасувати рішення суде першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Від позивача та третьої особи відзив на апеляційну скаргу відповідача до апеляційного суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2011 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон №2262-XII) як працівник органів внутрішніх справ України.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою № (МВС) від 01.01.2011 пенсія ОСОБА_1 обрахована в основному розмірі 59% грошового забезпечення, яке складається з: посадового окладу - 1150,00 грн; окладу за військове звання - 130,00 грн; процентної надбавки за вислугу років - 35 % - 448,00 грн.; середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 2583,17 грн., а саме надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за оперативно-розшукову діяльність, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії.

30.03.2018 Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Дніпропетровській області сформована довідка №83/33117 для перерахунку пенсії позивача, згідно з якою грошове забезпечення ОСОБА_1 складається з таких сум: посадовий оклад 3100,00 грн.; оклад за спеціальним званням (підполковник) 2200,00 грн.; процентна надбавка за стаж служби 40 % - 2120,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 310,00 грн.; премія 3.87% - 299,15 грн. Всього 8029,15 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

У зв`язку з тим, що після підвищення посадового окладу, окладу за званням і надбавки за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) та зміни порядку перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з урахуванням рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, відповідач не направив на адресу третьої особи нову довідку про грошове забезпечення позивача із зазначенням усіх складових грошового забезпечення та у розмірі, які були враховані під час призначення пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача направити на адресу третьої особи довідки про грошове забезпечення позивача з урахуванням окладів та складових грошового забезпечення, які встановлені на час звільнення зі служби, оскільки: з 05.03.2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ; позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991; дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення є неправомірними; підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, повідомляють орган ПФУ.

Відмова суду першої інстанції у задоволенні іншої частини позовних вимог мотивована тим, що: до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача; відповідно до приписів КАС України у судовому захисту підлягає виключно порушене право позивача та враховуючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалась відмова про перерахунок пенсії згідно наданої оновленої довідки, то така вимога є передчасною; враховуючи, що ОСОБА_1 звільнений зі служби не у відставку, а у запас, то, відповідно до наведених норм, пенсія позивачу призначена у належному розмірі та не підлягає збільшенню до 64 % грошового забезпечення з підстав указаних позивачем.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII).

Отже, законодавцем визначена підстава для перерахунку пенсій, а саме підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. При цьому визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45(далі - Порядок №45).

Відповідно до п. 1 Порядку № 45, в редакції Постанови №103, пенсії перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Довідки видаються на осіб, які звільнені із служби, зокрема, в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абзацами четвертим, п`ятим і сьомим цього пункту) - МВС.

При цьому, суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Правління Пенсійного фону України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-XII. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.

Колегія суддів зазначає, що на час звернення позивача до суду першої інстанції спірних правовідносин з приводу встановлення Міністерством внутрішніх справ України позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 64 % від розміру грошового забезпечення не виникло. Крім того, ані Порядком № 45, а ні формою довідки «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)» згідно Додатку № 3 до Порядку № 45 зазначення таких відомостей відповідачем не передбачено.

Таким чином, аналіз судом першої інстанції правових підстав для розрахунку відповідачем пенсії позивачу у розмірі 64 % грошового забезпечення є помилковим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на невідповідність встановлених судом першої інстанції обставин матеріалам справи. Так, у рішенні суд першої інстанції зазначає, що позивач має звання лейтенанта міліції (а.с.48), проте, згідно матеріалів справи позивач на час звільнення мав звання підполковника міліції (а.с.12).

Як зазначено вище, позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII як працівник органів внутрішніх справ України. Отже, висновки суду першої інстанції щодо визначення грошового забезпечення позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 також є безпідставними, оскільки дія цієї постанови на позивача не поширюється.

Абзацами 1 та 2 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (далі Постанова №103) було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

Разом з тим, згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Також рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103.

Колегія суддів зазначає, що алгоритм дій, який повинен вчинити, зокрема, відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 та 3 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Згідно висновку Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2021 року у справі №620/2928/20 починаючи з 19.11.2019 - дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/12704/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №988, Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір з приводу складення відповідачем оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку йому пенсії.

Проте, суд першої інстанції не врахував наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі № 18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». В тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №687/1539/16-а та від 4 лютого 2020 року у справі №320/7969/17.

Колегія суддів, зауважує, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до відповідача з приводу надання нової довідки про розмір грошового забезпечення, у зв`язку із набранням законної сили рішення у справі №826/12704/18, рішень про відмову у видачі позивачу нової довідки про розмір грошового забезпечення відповідачем не приймалося.

Відповідно до вказаного вище, право позивача на перерахунок пенсії за вислугу років, з урахуванням у складі грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення, виникло у зв`язку із набранням законної сили рішенням у справі №826/12704/18, а не внаслідок підвищення грошового забезпечення згідно Постанови № 988.

Таким чином, доводи позивача щодо обов`язку направлення відповідачем третій особі нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії є безпідставними, оскільки за вказаних обставин Порядком № 45 такого обов`язку відповідача за власною ініціативою не передбачено.

Отже, на час подання позову спору між сторонами стосовно складення відповідачем оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії не існувало, тобто позовні вимоги позивача є передчасними та задоволенню не підлягають.

Доводи скаржника про те, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки час звернення позивача із позовом до суду першої інстанції наказ МВС України від 25.02.2019 № 129 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій» діяв у первісній редакції. Відповідно до п. 1 наказу від 25.02.2019 № 129 у МВС України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Департамент персоналу з покладенням таких функцій на управління координації пенсійних питань та соціальної роботи цього Департаменту. Після прийняття МВС наказу від 16.04.2021 № 291 «Про внесення зміни до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15 лютого МВС 2019 року № 129» клопотань щодо заміни відповідача учасниками справи до суду першої інстанції не було заявлено.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі № 160/2147/21 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко