Справа № 340/2863/21
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2022 року м. Дніпросправа № 340/2863/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 ( суддя першої інстанції Петренко О.С.) в адміністративній справі №340/2863/21 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

ГУ УПФУ в Кіровоградській області звернувся до суду з вимогами визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу, прийняту державним виконавцем відділу примусового виконання рішень у Кіровоградській області Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Дніпро/ від 27.05.2021 року /ВП №63954421/ щодо накладення штрафу в сумі 10 200 грн., оскільки позивачем добровільно вжито дії з виконання рішення суду, а тому відсутні підстави вважати про невиконання без поважних причин рішення суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року позов задоволено.

З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій зазначив, що саме у зв`язку з невиконанням в добровільному порядку судового рішення, державним виконавцем винесено оскаржувану постанову. За результатами апеляційного перегляду справи просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволені позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року у справі №340/914/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, серед іншого, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 18.02.2020 р. на підставі довідки №07-21/75/2020 від 28.02.2020 року та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 18.02.2020 р. відповідно до довідки №07-21/75/2020 від 28.02.2020 р. у розмірі 90 відсотків та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

Рішення суду набрало законної сили після його перегляду судом апеляційної інстанції 01 жовтня 2020 року.

При цьому постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 по справі №340/914/20 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 змінено - абзац другий його резолютивної частини викладено у наступній редакції: "Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 20632802) щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 р. на підставі довідки від 28.02.2020 № 07-21 /75/2021".

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2020 року виправлено описку в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі № 340/914/20 шляхом викладення третього абзацу резолютивної частини в наступній редакції: "Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 р. на підставі довідки №07-21/75/2020 від 28.02.2020 року та зобов`язати здійснити вказаний перерахунок з 19.02.2020 року".

Позивач наголошує, що незмінним залишився абзац четвертий резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду в Кіровоградській області від 23.04.2020, за яким видано виконавчий лист, в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 18.02.2020 р., а не з 19.02.2020 року.

Також виконавчий лист, виданий судом у справі, містить вимогу щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 18.02.2020 р. відповідно до довідки №07-21/75/20250 від 28.02.2020 р. у розмірі 90 відсотків та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

За таких умов 29 грудня 2020 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області звернулося до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення.

Разом з тим на підставі заяви стягувача 18 грудня 2020 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63954421.

У зв`язку з тим, що резолютивна частина пред`явленого виконавчого документа суперечить постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року з урахуванням ухвали від 26 жовтня 2020 року, враховуючи те, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області подало до Третього апеляційного адміністративного суду відповідну заяву про роз`яснення судового рішення, державним виконавцем двічі виносилися постанови про відкладення проведення виконавчих дій (03 лютого 2021 року та 02 березня 2021 року).

16 квітня 2021 року державний виконавець скерував до відповідача вимогу щодо виконання протягом п`яти робочих днів з моменту її отримання рішення суду.

Отримавши вказану вимогу 20 квітня 2021 року, позивач листом від 23 квітня 2021 року №1108-08-8/18094 повідомив відповідача про те, що наразі відсутні результати розгляду Третім апеляційним адміністративним судом заяви про роз`яснення судового рішення, що унеможливлює його виконання.

Так, ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду заява призначалася до розгляду на 11 березня 2021 року, 08 квітня 2021 року та 02 червня 2021 року.

Однак, 05 травня 2021 року відповідач виніс постанову про накладення на позивача (боржника у виконавчому провадженні) штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 5100,00грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач оскаржив її в судовому порядку.

В подальшому, 7 травня 2021 року відповідач виніс постанову про накладення на позивача (боржника у виконавчому провадженні) штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 10200,00грн. (а.с.4-5).

Позивач, не погоджуючись з вказаною постановою, звернувся з зазначеним рішенням до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, о резолютивна частина пред`явленого до виконання виконавчого документа суперечить постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року з урахуванням ухвали від 26 жовтня 2020 року та брав до уваги, що боржник у виконавчому провадженні звернувся до суду за роз`ясненням. Станом на час винесення спірної постанови про накладення на позивача штрафу такі обставини не змінились, а тому спірна постанова винесена державним виконавцем передчасно.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 1 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, а також рішеннями, які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.ст.3,4 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень. У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку. Виконавчий документ може бути видано у формі електронного документа відповідно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронні довірчі послуги".

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Верховний Суд зазначає, що Закон України Про виконавче провадження № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій. Натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), розробленою відповідно до законів № 1403-VIII і № 1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Перевіряючи спірну постанову в контексті доводів позивача встановлено, що поважною причиною невиконання судового рішення стала неузгодженість двох абзаців резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року (з урахуванням ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року про виправлення описки) щодо дати, з якої у ГУ ПФУ в Кіровоградській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 18.02.2020 року чи 19.02.2020 року.

Також судом встановлено, що відповідач, двічі відкладаючи вчинення виконавчих дій, також виходив з того, що резолютивна частина пред`явленого до виконання виконавчого документа суперечить постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року з урахуванням ухвали від 26 жовтня 2020 року та брав до уваги, що боржник у виконавчому провадженні звернувся до суду за роз`ясненням.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частин друга статті 63 Закону №1404-VIII).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону №1404-VIII).

Отже, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

В даному випадку, у розумінні статті 89 Закону України "Про виконавче провадження", обставини встановлені в даній справі є поважними та унеможливлюють виконання боржником судового рішення з незалежних від нього причин.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 в адміністративній справі №340/2863/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва