Справа № 340/5641/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2022 року м. Дніпросправа № 340/5641/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.06.2021р. у справі №340/5641/20
за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до: про:Головного управління ДПС у Кіровоградській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішень про застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

10.12.2020р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі ГУ ДПС у Кіровоградській області ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішень про застосування штрафних санкцій /а.с. 1-11 том 1/.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2020р. вищезазначений адміністративний позов було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків цього позову / а.с. 46-47 том 1/

У межах встановленого вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції строку позивачем надано уточнений адміністративний позов та заяву про поновлення строку на звернення до суду / а.с. 52-69 том 1/ і ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.12.2020р. причини пропуску ФОП ОСОБА_1 строку на звернення до суду із позовом до ГУ ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішень про застосування штрафних санкцій визнано поважними, за цим адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №340/5641/20 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 70 том 1/.

Позивач, посилаючись у уточненому адміністративному позові / а.с. 53-63 том 12/ на те, що 03.12.2019р. нею було отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-140660-52 від 12.11.2019р. та під час з`ясування обставин щодо існування боргу та його розміру позивачем, за допомогою адвокату, також було отримано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області № , № , № та № від 10.02.2020р., вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 10.02.2020р., рішення про застосування штрафних санкцій № , № від 10.02.2020р., у яких було зазначено, що вони прийняті податковим органом на підставі акту № 31/11-28-33-04/ НОМЕР_1 від 20.12.2019р. позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо контролю за дотриманням податкового, валютного та іншого законодавства, а також законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016р. по 31.12.2018р., і саме тоді вона дізналась щодо проведення відповідачем відносно неї перевірки. Позивач вважає прийняті відповідачем вищезазначені рішення необґрунтованими та безпідставними, а перевірка проведена ним із порушенням встановленого ПК України порядку проведення перевірок оскільки її проведено без відома позивача, копія наказу та направлень на проведення перевірки вона не отримувала, будь-які документи відповідачем від неї не випробовувались, перевірка проведена без дослідження первинних документів, а про існування донарахувань та існування акту перевірки позивачу стало відомо з отриманої відповіді на адвокатський запит. Також позивач вважає, що відповідачем безпідставно визначено об`єкт оподаткування та безпідставно визначено вид діяльності, який начебто веде позивач, усі данні, які відображено в акті перевірки є недостовірними та перекрученими, та не відповідають дійсним обставинам, тому відповідачем, в порушення норм чинного законодавства, визначено об`єкт оподаткування на системі оподаткування, яка не має жодного відношення до позивача, що призвело до невірного визначення усіх донарахувань за результатами перевірки на підставі акту перевірки. Тому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № , № та № від 10.02.2020р., вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 10.02.2020р., рішення про застосування штрафних санкцій № , № від 10.02.2020р.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.06.2021р. у справі №340/5641/20 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано та скасовано прийняті ГУ ДПС у Кіровоградській області податкові повідомлення-рішення № , № , № та № від 10.02.2020р., вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 10.02.2020р., рішення про застосування штрафних санкцій № , № від 10.02.2020р./ а.с. 117-120 том 3/.

ГУ ДПС у Кіровоградській області, яке є правонаступником відповідача у справі, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 124-129 том 3/, та 13.08.2021р. матеріали цієї апеляційної скарги, разом матеріалами адміністративної справи №340/5641/20, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду / а.с. 123 том 3/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.08.2021р. у справі №340/5641/20 у справі здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача, апеляційна скарга ГУ ДПС у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 23.06.2021р. у цій справі залишена без руху, та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 151 том 3/.

У встановлений вищезазначеної ухвалою суду строк відповідачем недоліки апеляційної скарги були усунуті / а.с. 154-159 том 3/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021р. справі №340/5641/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.06.2021р. у справі №340/5641/20 /а.с. 160 том 3/, і справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 14 годин 30 хвилин 09.11.2021р. /а.с. 161 том 3/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 162-169 том 3/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі скаргу / а.с. 124-129 том 3/, з урахуванням додаткових письмових пояснень / а.с. 1-2 том 4/, на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття судом першої інстанції рішенні у справі з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 23.06.2021р. у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 173-180 том 3/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції у справі постановлено обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 23.06.2021р. у цій справі залишити без змін.

За клопотанням відповідача / а.с. 170 том 3/ у судовому засіданні 09.11.2021р. апеляційний розгляд цієї справи відкладено у судове засідання на 14 годин 30 хвилин 07.12.2021р. / а.с. 181 том 3/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 182-186,189 том 3/.

Через не явку представника позивача до суду у судове засідання о 14 годин 30 хвилин 07.12.2021р. апеляційний розгляд цієї справи відкладено на 13-00 годин 11.01.2022р. / а.с. 190 том 3/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 192-196 том 3/.

У судовому засіданні 11.01.2022р.:

- представник відповідача - підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та додаткових письмових поясненнях та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 23.06.2021р. у цій справі скасувати та прийняти нове рішення. яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі;

- представник позивача - заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 23.06.2021р. у цій справі залишити без змін.

Заслухавши представників відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 09.12.2019р. по 12.12.2019р. посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області, на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України, наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області №597 від 29.11.2019р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 », проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а також законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 31.12.201р., за результатами якої складено акт №31-11-28-33-04/ від 20.12.2019р. (далі акт перевірки) /а.с. 20-34 том 1/ у якому зафіксовано виявлені на думку відповідача у ході перевірки порушення, а саме:

- п. 177.2 ст. 177 ПК України щодо заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 197299,01грн., в тому числі за 2016 рік 10584 грн., за 2017 рік 85717,44 грн., за 2018 рік 100997,57 грн.;

- пп. 1.1-1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» ПК України щодо заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності у сумі 16441,58 грн., за 2016 рік у сумі 882 грн., за 2017 рік 7143,12 грн., за 2018 рік 8416,46 грн.;

- ч.2 п.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на суму 221876,51 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 11946 грн., за 2017 рік у сумі 96317,76 грн., за 2018 рік 113612,75 грн.;

- пп. 49.18.2, пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.1 1 ст. 177 ПК України щодо неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2016, 2017, 2018 роки;

- п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п. 2 розділу 3 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 435 від 14.04.2015р., який зареєстровано в Мін`юсті України 23.04.2015 за №460/26905, щодо подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за невстановленою формою за 2016, 2017, 2018рр.;

- пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України щодо ненадання посадовим (службовим особам органів державної податкової служби) у повному обсязі всіх документів, що належать та пов`язані з предметом перевірки;

- встановлено завищення суми податкового зобов`язання по єдиному податку на загальну суму 51865,28 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 23810,40 грн., за 2018 рік на суму 28054,88 грн..

Та у подальшому, на підставі вищезазначеного акту перевірки податковим органом прийнято:

- податкове повідомлення рішення № від 10.02.2020р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 20551,98 грн., з яких 16441,58 грн. основне зобов`язання; 4110,40 грн. штрафні (фінансові) санкції (штраф) /а.с.36том 1/;

- податкове повідомлення-рішення № від 10.02.2020р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 246623,76 грн., з яких 197299,01 грн. основне зобов`язання; 49324,75 грн. штрафні (фінансові) санкції (штраф) /а.с.37 том 1/;

- податкове повідомлення-рішення № від 10.02.2020р., яким застосовано штрафну санкцію на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, ч. 1 п. 121.1 ст. 121 ПК України в сумі 510 грн. / а.с. 38 том 1/;

- податкове повідомлення-рішення № від 10.02.2020р., яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, ч.1 п. 120.1 ст.120 ПК України за платежем податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 510 грн. / а.с. 39 том 1/;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.02.2020р. щодо сплати боргу з єдиного внеску в сумі 221876,51 грн. / а.с. 40 том 1/;

- рішення про застосування штрафних санкцій про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 10.02.2020р. яким застосовано штрафні санкції в розмірі 56396,28 грн. /а.с. 41 том 1/;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № від 10.02.2020р. яким застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн. /а.с.42 том 1/.

і саме ці податкові повідомлення-рішення оскаржуються позивачем шляхом звернення до суду із адміністративним позовом у якому у якості обґрунтування заявлених позовних вимог наведено те, що перевірка була проведена без відома позивача та без дослідження посадовими особами відповідача первинних документів, а про існування рішень про донарахування податкових зобов`язань та акту перевірки позивачу стало відомо з отриманої відповіді відповідача, яка надана ним на адвокатський запит.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовано положеннями ПК України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також встановлює відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно до вимог пп. 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ та організацій.

Положеннями ст. 62 ПК України передбачено, що одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення.

Так нормами чинного податкового законодавства передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, при цьому камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи ( п. 75.1 ст. 75 ПК України)

Документальною перевіркою, відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

При цьому документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом, і документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом ( п. 78.4 ст. 78 ПК України ) і право на проведення такої перевірки надається лише у випадку, коли платнику податків до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до ст. 79 ПК України, яка визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки, така перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу, і проводиться на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом ( п. 79.1 цієї статті).

Документальна позапланова невиїзна перевірка, відповідно до положень п. 79.2 ст. 79 ПК України, проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Отже з огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що виконання умов ст. 79 ПК України щодо вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки, і незважаючи на проголошену п. 79.3 ст. 79 ПК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім під час проведення перевірки, що у свою чергу узгоджується із приписами п.17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України, при цьому сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

З урахуванням наведеного колегія суддів робить висновок, що чинне податкове законодавства, яке встановлює порядок призначення та проведення перевірок платників податків визначає, що платник податків з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення, має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб саме до її початку.

Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що рішення відповідача, які є предметом оскарження у цій справі, прийняті податковим органом на підставі акту №31/11-28-33-04/ НОМЕР_1 від 20.12.2019р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо контролю за дотриманням податкового, валютного та іншого законодавства, а також законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016р. по 31.12.2018р. /а.с.20-34 том 1/, у якому зазначено, що ця перевірка проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області №597 від 29.11.2019р., яким призначено проведення такої перевірки, копію якого направлено платнику податків засобами поштового зв`язку - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, 29.11.2019р. і корінець рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на момент складення акту перевірки до контролюючого органу не надходив.

Під час розгляду цієї справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не було надано суду належних письмових доказів щодо належного повідомлення позивача про здійснення позапланового заходу податкового контролю відносно нього та отримання позивачем копії наказу про проведення невиїзної перевірки до її початку.

Крім вищенаведеного необхідно зазначити, що з наданої суду та долученої до матеріалів справи копії акту перевірки також вбачається, що ця перевірка проведена відповідачем також на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Аналіз положень цієї норми ПК України дає можливість зробити висновок про те, що законною є перевірка, призначенню якої передує направлення платнику податків запиту, який відповідає встановленим законом вимогам, та ненадання платником податків відповіді на складений у відповідності до вимог ПК України запит контролюючого органу (відповіді на законний запит).

Але під час розгляду цієї справи відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, не було надано суду будь-яких належних письмових доказів щодо направлення ним на адресу позивача будь-яких письмових запитів щодо витребування пояснень або документів стосовно його фінансово-господарської діяльності.

Щодо посилань у акті перевірки на ненадання позивачем після початку перевірки посадовим особам контролюючого органу всіх документів, які належать або пов`язані з предметом такої, то колегія суддів з огляду на відсутність доказів належним чином повідомлення позивача про призначення та проведення перевірки, дати та місця її проведення, свідчить лише про позбавлення її можливості реалізації права на ознайомлення із наказом про призначення перевірки до початку здійснення заходу податкового контролю та подання відповідних пояснень й документів.

Посилання відповідача під час розгляду цієї справи на повернення рекомендованих листів, які були направлені на адресу позивача, без їх отримання що на думку відповідача розцінюється як належне повідомлення позивача про призначення проведення перевірки, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на фактичні обставини встановлені в межах кримінального провадження №0009518 та №20009663, які стосуються викрадення ОСОБА_1 та її чоловіка 25.06.2019р. та їх незаконного утримання до 23.12.2019р., а також заволодіння належними їм грошовими коштами та майном / а.с. 14-16 том 1/, що свідчить про об`єктивну неможливість отримання позивачем у справі у цей період час будь-якої поштової кореспонденції за адресою реєстрації.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду цієї справи та підтверджені належними письмовими доказами, приймаючи до уваги наведені норми чинного податкового законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про протиправність дій відповідача, спрямованих на проведення перевірки, яка була призначена в порушення п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, а незаконність призначення та проведення перевірки, у свою чергу, є достатньою правовою підставою для висновку про визнання протиправними та скасування рішень, які прийняті за результатами перевірки, які є предметом оскарження у цій справі, і встановлення протиправності дій податкового органу щодо проведення перевірки без законних підстав у свою чергу звільняє суд від необхідності аналізу протиправності висновків контролюючого органу по суті виявлених перевіркою порушень.

При цьому такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка висловлена ним під час розв`язання подібних відносин, та викладена у постановах 21.02.2020р. у справі №8826/17123/18 та від 22.09.2020р. у справі №520/8836/18.

За таких обставин колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог та постановив правильне рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача № , № , № та № від 10.02.2020р., вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 10.02.2020р., рішень про застосування штрафних санкцій № , № від 10.02.2020р.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем у цій справі позовних вимог у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 23.06.2021р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.06.2021р. у справі №340/5641/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст складено та підписано 01.02.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко