Справа № 320/5129/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Головенко О.Д.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Справа № 320/5129/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Київській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків нарахованої частини з дня набрання рішенням законної сили із 07.09.2011 по день виплати 21.02.2020;

- зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050 «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «"Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», по день фактичної виплати по 21.02.2020.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 2 Закону № 2050 та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Разом з тим, суд зазначив, що Відповідач за період з 11.12.2008 по 05.07.2010 не здійснював належні нарахування та виплати суми пенсії не підлягає доказуванню, що встановлено постановою Богуславського районного суду Київської області від 05.07.2010 № 2-439/10, яка набрала законної сили 07.09.2011, і остаточний розрахунок з Позивачем відбувся 21.02.2020.

З цих підстав суд дійшов висновку, що Позивач має право на компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що законодавством передбачено процедуру виплати присудженої Позивачу пенсії і така виплата здійснювалася органами ДКСУ, а тому на переконання Апелянта, він не може нести відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати іншим державним органом.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021 та було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості та безпідставності доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. 20.10.2021 та 22.10.2021 від Апелянта надійшли додаткові докази.

7. 28.10.2021 та 01.11.2021 від Апелянта на дійшло клопотання про закриття провадження в цій справі у зв`язку зі смертю Позивача.

8. Перевіривши таке клопотання та доводи Заявника, судова колегія, керуючись ч. 2 ст. 319 КАС України, вважає, що для його вирішення необхідним є перевірити законність і обґрунтованість оскаржуваного Апелянтом рішення суду в цій справі.

9. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

10. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянином України та перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Київській області.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 05.07.2010 № 2-439/10 було зобов`язано пенсійний орган провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплаченої суми пенсії по інвалідності в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткової пенсії за шкоду здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 цього Закону за період з 11.12.2008 по 05.07.2010 з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, виходячи з того, що мінімальна пенсія за віком, для проведення вказаних виплат визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07.09.2011 у справі № 2-439/10 рішення Богуславського районного суду Київської області від 05.07.2010 № 2-439/10 залишено без змін.

Як вбачається із листа відповідача від 05.03.2020 № 925-2373/С-02/8-1000/20 зазначене рішення суду було 25.10.2011 виконане в частині нарахування коштів у розмірі 70013,97 грн.

Довідкою АТ «Ощадбанк» від 15.05.2020 № 638/12 підтверджується, що 21.02.2020 на виконання рішення Богуславського районного суду Київської області від 05.07.2010 № 2-439/10 на рахунок Позивача були зараховані грошові кошти у розмірі 70 013,97 грн.

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою у якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Листом від 05.03.2020 № 925-2373/С-02/8-1000/20 Відповідач відмовив Позивачу, посилаючись на те, що виплата зазначених коштів належить до компетенції органів казначейства.

11. Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання вищевказаної компенсації частини доходів, звернувся до суду з цим позовом.

12. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 (далі - Закон № 2050), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону № 2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050 та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з п. 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Висновки суду апеляційної інстанції.

13. Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050 та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 31.08.2021 у справі № 264/6796/16-а.

14. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення Богуславського районного суду Київської області від 05.07.2010 № 2-439/10 було 25.10.2011 виконане лише в частині нарахування Позивачу коштів у розмірі 70013,97 грн, а повністю таке судове рішення виконане тільки після зарахування 21.02.2020 на рахунок позивача вказаної суми коштів, а отже строки здійснення відповідної виплати порушені.

При цьому, вказаним судовим рішенням установлено, що Відповідач за період з 11.12.2008 по 05.07.2010 не здійснював належні нарахування та виплати Позивачу суми пенсії і остаточний розрахунок з ним проведено лише 21.02.2020.

З огляду на це, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Позивач набув право на компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована йому 25.10.2011 та виплачена лише 21.02.2020.

15. Доводи Апелянта про те, що законодавством передбачено процедуру виплати присудженої Позивачу пенсії, що така виплата здійснювалася органами ДКСУ і ГУ ПФУ в Київській області не може нести відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати іншим державним органом, апеляційний суд відхиляє з підстав, наведених вище.

16. Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

17. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

18. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

19. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року - без змін.

20. Перевіряючи клопотання Апелянта про закриття провадження в цій справі, зазначає наступне.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Таким чином, оскільки, як було встановлено вище, судом першої інстанції ухвалено в цій справі законне та обґрунтоване рішення, підстави для закриття провадження в цій справі у зв`язку зі смертю Позивача відсутні.

Тому, клопотання Апелянта про закриття провадження в цій справі задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 20 січня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: І.О. Грибан

О.В. Карпушова