Справа № 160/15924/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 160/15924/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 р. (суддя: Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/15924/21 за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради №352-6/VІІІ від 30 березня 2021 року, яким йому відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер - :01:001:1237, яка розташована на території Межиріцької сільської ради; зобов`язати Межиріцьку сільську раду надати йому відповідний дозвіл.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що підстави, з яких відповідач відмовив йому у наданні дозволу, не передбачені вичерпним переліком, визначеним у статті 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення відповідача від 30 березня 2021 р. №352-6/VІІІ, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер - :01:001:1237, яка розташована на території Межиріцької сільської ради, і зобов`язав відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання йому відповідного дозволу. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення норм матеріального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визначення Межиріцькій сільській раді зобов`язання надати йому дозвіл на складання проекту землеустрою, та прийняти в цій частині нове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про помилковість висновку суду першої інстанції про неможливість втручання у спірних правовідносинах у дискреційні повноваження відповідача.

У поданому до апеляційного суду відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Межиріцької сільської ради з клопотанням про надання йому дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, кадастровий номер - :01:001:1237, яка розташована на території Межиріцької сільської ради. Рішенням Межиріцької сільської ради №352-6/УІІІ від 30 березня 2021 року позивачу у надані даного дозволу відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач належним чином не мотивував рішення №352-6/УІІІ від 30 березня 2021 р. про відмову позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визначення відповідачу зобов`язання надати позивачу дозвіл на складання проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що дана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути подане позивачем клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки.

Колегія суддів звертає увагу, що перевірка в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, згідно приписів статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється апеляційним судом в межах вимог апеляційної скарги - в частині визначення відповідачу зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки для введення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Межиріцької сільської ради, у задоволенні якої судом позивачу було відмовлено.

Скаржник в апеляційній скарзі наполягає на тому, що судом першої інстанції у даних правових відносинах не враховано висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 р. у справі №825/2228/18.

У даному рішенні Верховний Суд вказує, що дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним. Водночас, повноваження не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визначення Межиріцькій сільській раді зобов`язання надати ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер - :01:001:1237, яка розташована на території Межиріцької сільської ради.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами пункту "в" частини 4 статті 322 цього ж Кодексу, яким передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору подачу апеляційної скарги 1362 грн., які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Також, позивач (скаржник у справі) просить суд стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2600 грн. за підготовку апеляційної скарги.

Згідно додатку № 1 до договору №06-09/21 від 06.09.2021, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Бірюк, Мігульов і партнери", вартість роботи по підготовці (складанню) апеляційної скарги в залежності від складності порушеного клієнтом питання складає 20-50 % від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання акта приймання-надання послуг - вартість однієї години (а.с.14). Згідно акту приймання-передачі послуг від 13 грудня 2021 р. адвокатом витрачено одну годину на складання апеляційної скарги, вартість послуги - 2600 грн., що складає 40 % мінімальної заробітної плати (6500 грн. станом на 13.12.2021).

Враховуючи принцип співмірності заявлених до відшкодування витрат складності справи, колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь позивача 1300 грн. (6500 грн. х 20%).

Керуючись статтями 315, 317,321,322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 р. в адміністративній справі №160/15924/21 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визначення Межиріцькій сільській раді зобов`язання надати йому дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у межах норм безоплатної приватизації, та в цій частині прийняти нове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Межиріцьку сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер - :01:001:1237, яка розташована на території Межиріцької сільської ради.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 р. в адміністративній справі №160/15924/21 - залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (, пров. Виконкомівська, 1 с. Межиріч, Павлоградський район, Дніпропетровська область, 51473) судові витрати зі сплати судового збору на суму 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу на суму 1300 (одна тисяча триста) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 08 лютого 2022 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий