Справа № 420/27484/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 30 грудня 2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки № ЮО105434 від 12 серпня 2021 року з урахування грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 05 березня 2019 року з урахуванням розміру окладу за посадою, у розмірі 8180 грн., військовим званням у розмірі 1480 грн., відсоткової надбавки за вислугу років у розмірі 50% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення - надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; надбавки за таємність в розмірі 15 відсотків посадового окладу; премії в розмірі 35 відсотків посадового окладу, надбавки за класну кваліфікацію в розмірі 7% посадового окладу з виплатою перерахованої пенсії в 100 відсотковому від обчислення розмірі (без застосування зменшення розміру);

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 , перерахунку пенсії на підставі довідки № ЮО105434 від 12 серпня 2021 року з урахуванням розміру окладу за посадою, у розмірі 8180 грн., військовим званням у розмірі 1480 грн., відсоткової надбавки за вислугу років у розмірі 50% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення - надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; надбавки за таємність в розмірі 15 відсотків посадового окладу; премії в розмірі, 35 відсотків посадового окладу, надбавки за класну кваліфікацію в розмірі 7% посадового окладу, та виплачувати з 05 березня 2019 р. пенсію в 100-відсотковому від обчисленого розміру без застосування зменшення розміру пенсії, а також провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами визначеним станом на 01 січня 2018 р. по день проведення доплати.

Ухвалою від 04 січня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

До суду від позивача 10.01.2022 за вх. №1204/22 надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої позивач посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №815/460/18 та вказує, що Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 не відступав від неї.

Суддя зазначає, що не погоджується з такими доводами позивача, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Тож відповідно до сформованої практики перелік судових рішень, які зазначаються у постанові Верховного Суду про відступ від правової позиції, сформованої у таких судових рішеннях, не є вичерпним. Верховний Суд неодноразово наголошував, що відступаючи від правової позиції, викладеної в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, останній може не вказувати усі такі рішення, оскільки Суд відступає від правової позиції, а не від судових рішень.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у соціальних спорах у вказаній категорії справ:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом розгляду даної справи є зокрема, перерахунок та виплата пенсії позивача з 05 березня 2019 р. в 100-відсотковому від обчисленого розміру без застосування зменшення розміру пенсії. При цьому, у позовній заяві позивач зазначає, що з 05.03.2019 йому пенсія повинна виплачуватись у розмірі 100% від суми підвищення, визначеного станом на 01.01.2018 та що його пенсія була перерахована з обмеженням розміру підвищення у березні 2018 року.

Тобто, фактично спірні правовідносини у частині виплати пенсії позивача з 05 березня 2019 р. в 100-відсотковому від обчисленого розміру без застосування зменшення розміру пенсії виникли у 2019 році, однак з позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду позивач звернувся 30 грудня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

При цьому, суддя погоджується з доводами позивача, що в частині вимог щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідки № ЮО105434 від 12 серпня 2021 року позивачем строк звернення до суду не пропущено.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, позивач пропустила строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку та не надавши обґрунтованої заяви про його поновлення.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, застосовуючи аналогію закону згідно ст.7 КАС України суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду (з копією відповідачу).

Суддя роз`яснює, що відповідно до п.3 розділу VІ «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Вовченко