Справа № 160/4472/21
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

18 січня 2022 року справа 160/4472/21

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

при секретарі Замковій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 (суддя Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.03.2021 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури, в якому просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.10.2020 по 26.01.2021 в сумі 76259гр68коп та компенсацію за невикористану відпустку за період з 14.10.2020 по 27.01.2021 в сумі 14199гр70коп.

Вказує, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі №160/5932/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, визнаний протиправним і скасований наказ прокурора Дніпропетровської області №403к від 30.04.2020 про звільнення з посади прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні Управління підтримання обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області; він поновлений на посаді з 15.05.2020 та на його користь стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.05.2020 по 13.10.2020 в сумі 112 778гр40коп.

Судове рішення про поновлення на посаді навмисно не виконувалось, наказ про поновлення на посаді винесений тільки 17.12.2020 та фактично до роботи він допущений тільки 27.01.2021 і з цього дня йому почали виплачувати заробітну плату (ас1).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 позов задоволений частково. На користь ОСОБА_1 стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.10.2020 по 26.01.2021 в сумі 76259гр68коп (ас89).

В апеляційній скарзі Дніпропетровська обласна прокуратура просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують що позивач фактично не був поновлений на посаді оскільки ними 23.10.2020 подавалась заява до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про роз`яснення рішення від 13.10.2020 у справі №160/5932/20.

Після відмови у роз`ясненні судового рішення та чергового 03.12.2020 звернення позивача про виконання рішення про поновлення на посаді, наказом прокурора Дніпропетровської області №1027к від 17.12.2020 ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні Управління підтримання обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області з 15.05.2020 та визначено робоче місце в Управлінні підтримання публічного обвинувачення в суді. На адресу позивача направлені листи про необхідність з`явитись до Дніпропетровської обласної прокуратури для ознайомлення з наказом та надання трудової книжки. Однак з наказом про поновлення на посаді ОСОБА_1 ознайомився 25.01.2021 та приступив до роботи 26.01.2021.

Крім того, позивач не міг бути поновлений на посаді оскільки відсутнє рішення кадрової комісії про успішне проходження атестації.

Для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу помилково взята довідка №18-95вн20 від 01.07.2020. В табелях обліку робочого часу значиться про відсутність позивача на роботі з 17.12.2020 по 25.01.2021 (ас101).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечує отримання листів Дніпропетровської обласної прокуратури та зазначає що не повідомлявся про прийняття наказу №1027к від 17.12.2020 про поновлення на посаді (ас125).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України. Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виходячи з конституційного принципу обов`язковості судових рішень, Дніпропетровська обласна прокуратура була зобов`язана негайно поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні Управління підтримання обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі №160/5932/20 оскільки в цьому рішенні зазначено про негайне поновлення позивача на посаді та представники прокуратури були присутніми при проголошенні цього рішення (ас7).

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції правильно вказав, що належним виконанням рішення суду про поновлення на роботі є видання наказу, який дає можливість працівнику приступити до виконання своїх обов`язків. Виконання судового рішення є закінченим з моменту фактичного допуску працівника до роботи.

Наказом прокурора Дніпропетровської області №1027к від 17.12.2020 ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні Управління підтримання обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області з 15.05.2020 та визначено робоче місце в Управлінні підтримання публічного обвинувачення в суді (ас144).

Наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №99к від 26.01.2021 прокурору відділу забезпечення обвинувачення в регіоні Управління підтримання обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області визначено робоче місце в Першому відділі забезпечення обвинувачення в регіоні Управління підтримання публічного обвинувачення в суді Дніпропетровської обласної прокуратури (ас43).

Колегія суддів відзначає, що будь-яких реальних поважних причин невиконання рішення суду про негайне поновлення на посаді прокуратурою не представлено. Тобто мало місце пряме та відкрите тривале небажання виконувати рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні Управління підтримання обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області.

Відтак окружний суд правильно застосував до спірних правовідносин положення 236 КЗпП України, відповідно до якої, в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Прокуратурою не представлено доказів що в грудні 2020 року січні 2021 року на адресу позивача направлялись листи про необхідність з`явитись до Дніпропетровської обласної прокуратури для ознайомлення з наказом №1027к від 17.12.2020 та надання трудової книжки.

Є необгрунтованими доводи апеляційної скарги що позивач не міг бути поновлений на посаді оскільки відсутнє рішення кадрової комісії про успішне проходження атестації. Питання правомірності наказу прокурора Дніпропетровської області №403к від 30.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні Управління підтримання обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області на підставі рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №157 від 02.04.2020 про неуспішне проходження атестації було предметом розгляду у справі №160/5932/20.

Як вже зазначалось, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, визнаний протиправним і скасований наказ прокурора Дніпропетровської області №403к від 30.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні Управління підтримання обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області; він поновлений на посаді з 15.05.2020 та на його користь стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.05.2020 по 13.10.2020 в сумі 112 778гр40коп.

В зазначених рішеннях, які набрали законної сили, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації не є перешкодою для поновлення на посаді за наявності факту незаконного звільнення (ас7-38).

Також є безпідставними посилання в апеляційній скарзі на те, що прокуратура подавала заяву про роз`яснення рішення від 13.10.2020 у справі №160/5932/20. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2020, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, відмовлено у роз`ясненні рішення. Суди першої та апеляційної інстанції вказали що судове рішення є чітким, ясним, зрозумілим для виконання та відсутні перешкоди для його належного виконання (ас134-137).

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Порядку, в разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом 1 або 2 цього пункту, на середньомісячне число робочих днів в розрахунковому періоді.

Питання розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу також було вирішено під час розгляду справи №160/5932/20 про поновлення позивача на посаді. Зокрема в судових рішеннях зазначено, що згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-95вн20 від 01.07.2020 середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 складає 22555гр68коп, а середньоденна 1074гр08коп.

Оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.05.2020 по 13.10.2020 розрахований шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів 1074,08 х 105 = 112 778гр40коп та рішення не було виконано негайно, окружний суд правильно визначену попередніми судовими рішеннями, які набрали законної сили, середньоденну заробітну плату помножив на кількість робочих днів за період з 15.10.2020 по 26.01.2021, а саме 1074,08 х 71 = 76259гр68коп.

Також окружний суд правильно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсацію за невикористану відпустку за період з 14.10.2020 по 27.01.2021 в сумі 14199гр70коп оскільки позивач в цей період не працював. Постанова окружного суду в цій частині не оскаржена.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 без змін.

Постанова набирає законної сили з 18.01.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова