Справа № 640/26291/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бомонд Групп» до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бомонд Групп» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В3» № від 12.12.2019, відповідно до якого відповідачем виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за серпень 2019 та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 68 171, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що контролюючим органом під час здійснення розрахунку необґрунтовано знімається з податкового кредиту значення рядка 16 (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) кредиту). При цьому, позивач наголошує, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту є придбання парфумів та косметичних засобів в асортименті для подальшого продажу на території України, оренда нежитлових приміщень під магазини. Крім того, позивач наголошує, що наявність накладних/розрахунків коригування до таких накладних, що підтверджують суми податку, нарахованого у зв`язку з придбанням товарів/послуг, дає право на зарахування даної суми до податкового кредиту. З огляду на вказане, позивач вважає, що ним не було допущено жодних порушень нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2019 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що існує декілька варіантів ведення обліку від`ємного значення ПДВ і відсутні імперативні норми, які б зобов`язували платників податків вести даний облік в один спосіб. Крім того, в акті перевірки відсутні твердження щодо порушення формування відповідних показників декларації та заявлених сум ПДВ, що є підтвердженням того, що позивачем не допущено порушень нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2019 року.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що спірне рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства і ним встановлено, що на порушення вимог п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України позивачем завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2019 на 2 655 619, 00 грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 15.10.2019 № 1947 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Бомонд Групп», за результатом якої складено акт від 12.11.2019 № 250/26-15-05-04-01/33723090 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бомонд Групп» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2019 року, при цьому, у висновках акта перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Бомонд Групп» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2019 року на 2 655 619, 00 грн.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ «Бомонд Групп» звернулось до відповідача із запереченнями на акт перевірки.

Однак, листом ГУ ДПС у м. Києві «Про розгляд заперечення» від 09.12.2019 №60792/10/26-15-05-04-01 висновки викладені в акті перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі вищезазначеного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 12.12.2019 № , яким за порушення п. 204.4 ст. 200 ПК України встановлено відсутність у ТОВ «Бомонд Групп» права на отримання бюджетного відшкодування за серпень 2019 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 68 171, 00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправними та таким, що порушує законні права та інтереси, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано положеннями ст. 200 ПК України.

Відповідно до п. 200.1, 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктами 200.7, 200.8 ст. 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Вказані положення кореспондуються з п.п. 4 п. 5 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (далі - Наказ №21), який було прийнято відповідно до п. 201.15 ст. 201 розділу V ПК України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375, де вказано, що платники податку, які відповідно до ст. 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

За змістом Розділу ІІІ Наказу №21 декларація подається платником у визначений у п. 5 розділу II цього Порядку строк за формою, встановленою на дату подання. У складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації). Додатки додаються до декларацій за наявності подій, які підлягають відображенню у таких додатках.

За правилами, визначеними п. 5 Розділу V Наказу №21, у Розділі III «Розрахунки за звітний період» вказується сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2). При цьому значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації. Також положеннями Розділу V Наказу №21 встановлено, що при заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Згідно листа Державної фіскальної служби України від 22.07.2016 №24830/7/99-99-15-03-02-17 «Про внесення змін до форми податкової декларації з податку на додану вартість», податкові органи зобов`язані забезпечити його врахування під час прийняття звітності, проведення масово-роз`яснювальної та контрольно-перевірочної роботи і адміністративного оскарження. Так, у наведеному листі вказано, що при заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість доцільно застосовувати принцип хронології формування від`ємного значення, згідно з яким податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення - від найдавнішого до найновішого. З огляду на це у графі 2 таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість рекомендується вказувати індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума від`ємного значення, виходячи з хронології її виникнення, починаючи зі звітного періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний період) та закінчуючи найбільш давнім звітним періодом. Тобто спочатку доцільно відображати «найновішу» щодо звітного періоду подання декларації з податку на додану вартість суму від`ємного значення ПДВ.

Так, з акту перевірки вбачається, що відповідно до поданої ТОВ «Бомонд Групп» до Головного управління ДПС у м. Києві податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 року сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 201.3 ст. 201 розділу V ПК України на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника, становить 2 655 619, 00 грн.

Згідно даних додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ)» (вх.№ від 17.09.2019) до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 позивач в таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» відобразило суму від`ємного значення за липень 2019 у розмірі 1 505 577, 39 грн, за серпень 2019 року у розмірі 1 150 041, 25 грн.

При цьому, причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту є придбання парфумів та косметичних засобів в асортименті для подальшого продажу на території України, оренда нежитлових приміщень під магазини.

Також в акті перевірки наголошено, що відповідно до поданої до Головного управління ДФС у місті Києві податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2019 (вх. № від 19.08.2019) значення рядка 9 декларації «Усього податкових зобов`язань» становить 4 705 246, 00 грн, значення рядка 17 декларації «Усього податкового кредиту» становить 10 408 384, 00 грн, у тому числі значення рядка 16.1 декларації «Від`ємне значення, і включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду; значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» становить 6 663 905, 00 грн. Відповідно позитивне значення поточного звітного (податкового) періоду становить 960 767, 00 грн (4 705 246, 00 грн - (10 408 384, 00 грн - 6 663 905, 00 грн.)). При цьому, ТОВ «Бомонд Групп» включило до розрахунку суми бюджетного відшкодування за серпень 2019 суму від`ємного значення за липень 2019 у розмірі 1 505 577, 39 грн.

Крім того, відповідно до поданої до ГУ ДФС у м. Києві податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 (вх. 1 від 17.09.2019) значення рядка 9 декларації «Усього податкових зобов`язань» становить 4 384 215, 00 грн, значення рядка 17 декларації «Усього податкового кредиту» становить 11 128 545, 00 грн, у тому числі значення рядка 16.1 декларації «Від`ємне значення, і включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду; значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» становить 5 703 138, 00 грн. Відповідно, від`ємне значення поточного звітного (податкового) періоду становить 1 041 1921, 00 грн (4 384 215, 00 грн - (11 128 545, 00 грн - 5 703 138, 00 грн)). При цьому, ТОВ «Бомонд Групп» включило до розрахунку суми бюджетного відшкодування за серпень 2019 суму від`ємного значення за серпень 2019 у розмірі 1 150 041, 25 грн.

Так,висновки контролюючого органу зводиться до того, що на порушення п. 200.4 ст. 200 ПК України TOB «Бомонд Групп» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2019 на 1 041 192, 00 грн.

Крім того, в акті зазначено, що перевіркою встановлено, що ТОВ «Бомонд Групп» протягом липня-серпня 2019 року здійснювало придбання парфумів та косметичних засобів в асортименті та продавало на території України через мережу власних магазинів. Так, позивачем протягом липня-серпня 2019 року було продано парфумів косметичних засобів в асортименті на загальну суму 25 698 565, 23 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до поданого позивачем до ГУ ДФС у м. Києві (Печерський район м. Києва) Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за серпень 2019 року (від 17.10.2019 № ) значення рядка 9 декларації «Усього податкових зобов`язань» становить 4 384 215, 00 грн., значення рядка 17 декларації «Усього податкового кредиту» становить 8 898 875, 00 грн, у тому числі значення рядка 16.1 декларації «Від`ємне значення, і включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду; значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» становить 3 473 468, 00 грн.

Таким чином, в уточнюючому розрахунку за серпень 2019 року заявлена сума бюджетного відшкодування в розмірі 68 171,00 грн з податкового кредиту липня 2019 року, а в липні 2019 року сума отриманого податкового кредиту, рядок 10.1, 10.2 та рядок 14, склала 3 744 479, 00 грн.

Разом із тим, суд першої інстанції правильно вказав, що до рядка 16.1 поточної декларації з ПДВ переноситься значення рядка 21 (Д2) декларації за попередній звітний (податковий) період (пп. 5 п. 4 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість №21), відтак вірним в даному випадку є здійснений позивачем розрахунок від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду за серпень 2019 року.

При цьому, вказане значення рядка 21 (Д2) декларації за липень 2019 року переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового періоду), тобто за серпень 2019 року, а значення рядка 21 (Д2) декларації за серпень 2019 року переноситься до рядка 16.1 декларації за вересень 2019 року.

Так, в додатку 2 декларації за липень 2019 року вказано, що сума податкового кредиту в розмірі 3 473 468, 00 грн., яка виникла в липні 2019 року, не погасилась податковими зобов`язаннями липня, та переноситься в податковий кредит наступного звітного періоду, тобто серпня 2019 року. В серпні була проведена оплата постачальникам товару, що був отриманий в липні та по якому і був наданий податковий кредит по першій події в липні. Саме сума сплаченого ПДВ в серпні в розмірі 68 171, 00 грн за отриманий товар в липні 2019 року і була включена в декларацію за серпень 2019 року на бюджетне відшкодування.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що ТОВ «Бомонд Групп» не завищило суму бюджетного відшкодування за серпень 2019 року, адже на момент подання податкової декларації з ПДВ за серпень 2019 року у позивача фактична сума від`ємного значення, яка зараховується до складу наступного податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за липень 2019 року становить 3 473 468,00 грн. Вказана сума зафіксована в додатку 2 декларації за липень 2019 року та перенесена в рядок 16.1 декларації з ПДВ за серпень 2019 року.

В листі Державної фіскальної служби України від 20.04.2018 №1726/6/98-99-15-03-02-15/іпк зазначено, що деталізація від`ємного значення різниці між податковими зобов`язаннями і податковим кредитом, яка переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного податкового) періоду, здійснюється лише в частині періодів її виникнення. Такі дані відображаються в додатку 2 (Д2) до декларації з податку на додану вартість. При заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка З (ДЗ) до декларації з податку на додану вартість доцільно застосовувати принцип хронології формування від`ємного значення, згідно з яким податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення - від найменшого до найновішого.

З огляду на це, у графі 2 таблиці 2 додатка З (ДЗ) до декларації з податку на додану вартість рекомендується вказувати індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума від`ємного значення, виходячи з хронології її виникнення, починаючи зі звітного періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний період) та закінчуючи найбільш давнім звітним періодом. Тобто спочатку доцільно відображати «найновішу» щодо звітного періоду подання декларації з податку на додану вартість суму від`ємного значення ПДВ.

Крім того, згідно листа Державної фіскальної служби України від 21.05.2018 №2226/6/99-99-15-03-02-15/іпк Порядком №21 не визначено особливостей відображення від`ємного значення податку на додану вартість звітного (податкового) періоду в Додатку 2 (Д2) та Додатку З (ДЗ).

Також, у вищезазначеному листі ДФС наведено рекомендації щодо особливостей такого відображення, платник має право самостійно визначати при заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) до податкової декларації з податку на додану вартість послідовність відображення від`ємного значення податку на додану вартість звітного (податкового) періоду та суми бюджетного відшкодування в розрізі періодів виникнення таких сум.

З вищевикладеного вбачається, що існує декілька варіантів ведення обліку від`ємного значення ПДВ і відсутні імперативні норми, які б зобов`язували платників податків вести даний облік в один спосіб.

Крім того, як правильно зауважив суд першої інстанції, в акті перевірки відсутні твердження щодо порушення формування відповідних показників декларації та заявлених сум ПДВ, що є підтвердження того, що позивачем не допущено порушень нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2019 року.

Згідно п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до п.п.«в» п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що Кодексом не визначено конкретного переліку підстав (фактів), за якими платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, тоді як такими фактами є будь-яке некоректне заповнення податкової декларації. Такими фактами можуть бути лише факти, що призводять до некоректного визначення заявленої до відшкодування суми або заявлення до відшкодування сум взагалі за відсутності підстав для їх відшкодування.

Разом із тим, некоректне заповнення реквізитів платника або його контрагента, номерів або дат відповідних документів саме по собі не призводить до необґрунтованості заявлення до відшкодування сум і не може бути підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2019 року та відповідно протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 12.12.2019 №.

Відтак, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

А.Г. Степанюк