Справа № 420/15288/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/15288/21

Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П. Дата і місце ухвалення: 11.11.2021р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки № ЮО104295 від 01.12.2020р. станом на 05.03.2019р., у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.04.2019р., а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 01.04.2019р. по день проведення перерахунку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу після звільнення з військової служби призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з основним розміром 90 % грошового забезпечення. У 2018р. на виконання постанови КМУ № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідачем у 2018р. проведено перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років. При цьому відповідачем протиправно зменшено основний розмір, з якого йому обчислено розмір пенсії при її призначенні з 90 % до 70 %. На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020р. у справі № 420/715/20 відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018р., виходячи з 90 % відповідних сум грошового забезпечення. На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2021р. у справі №420/2352/21 ГУ ПФУ в Одеській області позивачу проведено перерахунок пенсії та основний її розмір знову протиправно зменшено до 70 %. В обґрунтування вимоги щодо виплати пенсії без обмеження її розміру позивач вказав на те, що положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 70рп/2016 від 20.12.2016 р. Відтак, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 06.11.2018р. у справі №522/3093/17, від 03.10.2018р. у справі №127/4267/17, від 16.10.2018р. у справі №522/16882/17, позивач зазначив, що починаючи з 01.04.2019р. (моменту перерахунку пенсії позивача) законодавством не встановлено обмежень щодо максимального розміру пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019р. під час її перерахунку від 05.05.2021р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.04.2019 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 90 % відповідних сум грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2019 р. перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже проведених виплат.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не було враховано, що перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до ст. 13 Закону №2262 у розмірі 70% грошового забезпечення на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.12.2020 №ЮО87697 станом на 01.04.2019 року за рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/2352/21, яким установлено нові види грошового забезпечення, що не були враховані при перерахунку пенсії станом на 01.01.2018 року на виконання рішення по справі420/715/20.

Апелянт вказує на відсутність підстав для виплати пенсії у розмірах більших ніж передбачено ст. 2 Закону №3668, оскільки це призведе до порушення Головним управлінням законодавства. Відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 21 травня 2021 року по справі №347/2083/16, оскільки перевищення максимального розміру пенсії позивача стало результатом її підвищення в період дії загальної норми ст. 2 Закону №3668, до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті. Відтак, на думку відповідача, передбачені ст. 2 Закону №3668 обмеження застосовані до позивача правомірно.

Крім того, апелянт наголошує на необґрунтованому стягненні судом першої інстанції з відповідача на користь позивача втрат по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. з посиланням на ч.1 та ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 09.10.2004р. призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

05.05.2021р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2021р. у справі №420/2452/21 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019р., виходячи з 70 % відповідних сум грошового забезпечення, розмір якої у підсумку становить 16899,58 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії розмір пенсії позивача визначено 14970,00 грн.

Не погоджуються з вказаним перерахунком, вважаючи дії відповідача протиправними ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що внесені зміни до ч.2 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Відтак суд зауважив, що дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачу з 90 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року є протиправними.
Крім того, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 6 грудня 2016 року №1774 VIII до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії, призначеної у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, максимальним розміром. Відтак, відповідач протиправно обмежує максимальним розміром суму належної позивачу пенсії.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, відсотковий розмір пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-ХІІ на момент призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020р. у справі № 420/715/20 встановлено, що призначений за вислугу років розмір пенсії позивача складає 90% відповідного грошового забезпечення.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності 01 жовтня 2011року, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII) внесено зміни у частину другу статті 13 Закону № 2262-ХІІ, згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Відповідно до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18, призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна позиція у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постановах від 09 квітня 2020 року у справі №640/19928/18 та від 25 березня 2020 року у справі №804/175/1638/18 (262СП/804/3953/18).

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення.

Стосовно перерахунку пенсії позивача без обмеження граничним розміром, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із Законом України від 24.12.2015 № 848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 43 Закону № 2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016р..

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016№ 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 року нечинною є ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Відтак, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Вищевказане свідчить, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року (Рішення Конституційного Суду України) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії по інвалідності максимальним розміром.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст. 43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.

На підставі викладеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, щодо помилкового застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень Закону №3668-VI.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону України №3668-VI по відношенні до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Вказана вище правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18 та від 09 лютого 2021 року у справі №640/2500/18, яку апеляційний суд відповідно до положень КАС України враховує при вирішенні спору та застосуванні норм права, які регулюють спірні правовідносини.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що відмова ГУ ПФУ в Одеській області у перерахунку і виплаті пенсії позивачу з обмеженням граничного розміру пенсії є такою, яка не ґрунтується на законі. Зокрема, в даному випадку така відмова за своєю суттю є звуженням обсягу прав позивача та позбавленням його права на соціальний захист у повному обсязі як то передбачено законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 21 травня 2021 року по справі 347/2083/16, що до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення ст. 2 Закону №3668, оскільки в даному випадку норми спеціального Закону до якого відсилають положення вказаної статті ст. 2 Закону №3668 визнано протиправними та нечинними, крім того, обставини вказаної справи не є тотожними до обставин даної справи.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки № ЮО104295 від 01.12.2020р. станом на 05.03.2019р., у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.04.2019р., а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 01.04.2019р. по день проведення перерахунку.

Щодо посилання апелянта на необґрунтованість судом першої інстанції стягнення з суб`єкта владних повноважень судового збору, що, на думку скаржника, призведе до нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, КАС України чітко передбачає стягнення судових витрат, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок його бюджетних асигнувань, відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 лютого 2022 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук