Справа № 160/3880/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2022 року м.Дніпросправа № 160/3880/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі № 160/3880/21 (суддя Тулянцева І.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа: Комісія Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України (далі - відповідач) щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року, про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлені 15% втрати професійної працездатності, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, оформлене протоколом №415/975, затверджене 30.11.2020 року командувачем Національної гвардії України генерал-полковником ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку із захворюванням під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, у розмірі 15% від 70 кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня 2020 року.

В обґрунтування позову зазначав, що у зв`язку з проходженні військової служби у військові частині НОМЕР_1 НГУ, позивачем набуто захворювання, що стало причиною для втрати останнім ступеня професійної працездатності. Позивач вважає, що у нього виникло право на одержання одноразової грошової допомоги, а тому, 23.10.2020 року звернувся до військової частини НОМЕР_1 НГУ із заявою та всіма необхідними документи для отримання одноразової грошової допомоги. Протокольним рішенням №415/975 від 30.11.2020 року засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року, запропоновано відповідно до п.7 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлені 15% втрати професійної працездатності, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням військової служби не здійснювати, оскільки надіслані документи не підтверджують факт втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби. Позивач вважає відмову відповідача з зазначеної підстави протиправною, оскільки визначення «проходження військової служби» є більш широким та включає в себе і час виконання обов`язків військової служби.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, позивач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач проходив медичне обстеження у період з 08.05.2020 по 09.06.2020. Відповідно до п.13 свідоцтва про хворобу від 09.06.2020 року №34, Військово-лікарською комісією зроблено висновок, що позивач є «обмежено придатним до військової служби». Направлення на МСЕК (ф. № 088/о) було оформлено 03.07.2020 року лікарем-неврологом поліклініки лікарні (з поліклінікою) ДУ ТМО Савченко К.Ю. Проте документи на МСЕК були направлені лише 17.08.2020, тобто на 2 (два) дні пізніше строку, визначеного законодавством для встановлення ступеню непрацездатності. За таких обставин, позивач вважає, що встановлення йому ступеня 15% втрати працездатності без установлення інвалідності відбулося понад 3-місячний строк з поважних та незалежних від позивача причин, а саме у зв`язку з затримкою ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» направлення документів до МСЕК.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві вказав, що вважає рішення суду законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування. Зазначає, що у статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» законодавством розділено поняття «виконання обов`язків військової служби» та «проходження військової служби» з урахуванням Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Ототожнення зазначених понять є недопустимим, адже законодавець прямою нормою закону визначає, що саме «виконання обов`язків військової служби» є основоположним для прийняття рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги. Таким чином, виплата одноразової грошової допомоги до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивачу не передбачена, оскільки останнім не підтверджується а ні факт утрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), а ні факт утрати працездатності внаслідок захворювання під час виконання обов`язків військової служби.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у період з 15.05.2015 по 15.05.2020 проходив військову службу у Національній гвардії України, а саме: у військовій частині НОМЕР_2 НГУ з 15.05.2015 по 24.11.2015 та у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 25.11.2015 по 15.05.2020, що підтверджується контрактом про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та витягом з послужного списку старшого лейтенанта ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серія НОМЕР_3 від 25.01.2016.

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Центрально оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (по стройовій частині) від 15.05.2020 року №101, позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, звільнено з проходження військової служби, на підставі п.п. а п.1 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) у запас Збройних Сил України, із зарахуванням його у військовий оперативний резерв першої черги військової частини НОМЕР_1 (м.Дніпро), 15.05.2020 року.

09.06.2020 року ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» за розпорядженням командира в/ч 3054 від 29.04.2020 року за №45 проведено медичний огляд позивача з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Так, відповідно до п.13 свідоцтва про хворобу від 09.06.2020 року №34, Військово-лікарською комісією зроблено висновок, що позивач є обмежено придатним до військової служби.

Внаслідок чого, позивача направлено на проходження медико-соціальної експертної комісії для визначення на основі комплексного обстеження міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності.

Згідно з довідкою серії 12 ААА №010941 від 14.09.2020 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, виданої Обласною МСЕК №3, позивачу встановлено 15% втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

23.10.2020 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 НГУ із заявою та всіма необхідними документи для отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно протоколу засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року №415/975 від 30.11.2020 року, розглянувши подані документи, комісією прийнято рішення не здійснювати призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлені 15% втрати професійної працездатності, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням військової служби, оскільки надіслані документи не підтверджують факт утрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби.

Вважаючи, що має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності без встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовлячи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу після спливу майже 4 місяців з дати звільнення з військової служби у запас, встановлено ступень втрати працездатності, тобто сплинув трьохмісячний термін від дня звільнення позивача з військової служби, а тому, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, виходячи з вимог п.7 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.7 Порядку №975. В той же час, суд першої інстанції також зазначив про неправомірність висновків комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року у протоколі засідання №415/975 від 30.11.2020 року, оскільки виконання обов`язків військової служби здійснюється під час проходження військової служби. Тобто, визначення «під час проходження військової служби» є більш широким та включає в себе і час виконання обов`язків військової служби.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, проте зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч.4 ст.24 вказаного Закону, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п.7 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

Перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності подає уповноваженому органу, зазначений у п. 11 Порядку № 975.

Відповідно до п. 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку (п.15 Порядку № 975).

Із змісту оскарженого протоколу №415/975 від 30.11.2020 вбачається, що підставою для відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги наведено: надіслані документи не підтверджують факт утрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби (а.с. 18-20).

Дійсно, виконання обов`язків військової служби здійснюється під час проходження військової служби, тобто, вираз «час проходження військової служби» є більш широким, а ніж «виконання обов`язків військової служби».

Підставою для виплати одноразової грошової допомоги законодавець визначив саме часткову втрату військовослужбовцем працездатності без встановлення групи інвалідності під час виконання ним обов`язків військової служби.

Так, згідно з довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (видається страхувальнику) серії 12ААА №010941 від 14.09.2020, ОСОБА_1 встановлено 15% ступінь втрати професійної працездатності, а в якості причини зазначено, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Проте, поняття «захворювання, пов`язане проходження військової служби» та «захворювання, отримане під час виконання обов`язків військової служби» за своїм змістовним значенням є різними.

За таких обставин, враховуючи заявлений предмет та підстави позову, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, з огляду на відсутність на це правових підстав, а тому, позов не підлягав задоволенню.

За таких обставин не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі № 160/3880/21 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак