Справа № 420/17139/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , треті особи начальник логістики Військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 , тимчасово виконуючий обов`язків начальника озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 , Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , щодо ненадання ОСОБА_1 витягу з протоколу засідання атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_1 25 червня 2021 року стосовно ОСОБА_1 ; зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 належним чином засвідчений витяг з протоколу засідання атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_1 25 червня 2021 року стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.06.2021 року його викликано на засідання атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_1 . 18.08.2021 року він звернувся із рапортом щодо отримання витягу з протоколу засідання атестаційної комісії, проте рапорт не розглянутий, обґрунтована відповідь щодо його задоволення чи відмови у його задоволенні також не надано.

Представником відповідача командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що 25.06.2021 року позивача викликано на засідання атестаційної комісії. Атестаційною комісією було заслухано позивача, але без подальшого внесення до висновку атестаційної комісії. Отже, рішення та висновку атестаційної комісії до протоколу засідання атестаційної комісії стосовно позивача прийнято не було.

Позивачем до суду надано письмові пояснення, в яких позивач вказує, що будь-яких підстав для виклику його на засідання комісії не було. При цьому, оскільки військовослужбовця викликано то повинно було бути зроблено оцінку його службової діяльності та відпрацювання пропозицій щодо подальшого використання у службі, чого зроблено не було, що свідчить про порушення порядку атестування.

Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

24 червня 2021 року начальником логістики Військової частини НОМЕР_1 видано розпорядження № 13, пунктом 2 якого визначено підполковнику ОСОБА_1 , начальнику служби метрології та стандартизації військової частини НОМЕР_1 на атестаційну комісію прибути 25.06.2021 о 15.00 після доповіді начальнику логістики військової частини НОМЕР_1 про результати розгляду Приморського районного суду м. Одеса (а.с. 5).

17 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із рапортом на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив надати належним чином засвідчений витяг з протоколу атестаційної комісії із прийнятим рішенням та затвердженим атестаційним висновком (а.с. 28).

Згідно ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до п 7.1 розділу 7 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання військовослужбовців. Комплексне оцінювання включає щорічне оцінювання, здійснене прямими командирами (начальниками), та незалежне оцінювання військовослужбовців, здійснене визначеним представником Головної інспекції Міністерства оборони України або комісій з перевірки військ (сил), утворених наказами Міністерства оборони України, у випадках, визначених пунктом 7.5 цього розділу. Періодичне оцінювання проводиться посадовими особами, у підпорядкуванні яких перебувають військовослужбовці, у випадках, визначених пунктом 7.6 цього розділу.

Згідно п. 7.21-7.23 розділу 7 Інструкції № 170 атестаційні комісії можуть запрошувати на свої засідання для довідок і пояснень як тих, кого оцінюють, так і посадових осіб, які складали оцінні картки та службові характеристики. Підлягають обов`язковому запрошенню на засідання атестаційних комісій особи, оцінні картки та службові характеристики яких мають висновки щодо невідповідності займаній посаді. Висновок приймається членами атестаційної комісії відкритим голосуванням без присутності особи, яка оцінюється. Голосування проводиться за наявності не менше 2/3 членів затвердженого складу атестаційної комісії. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість присутніх. Висновок атестаційної комісії заноситься до протоколу засідання атестаційної комісії, який підписується головою, його заступником, членами та секретарем комісії. З протоколу засідання атестаційної комісії цей висновок із зазначенням дати та номера протоколу переноситься до оцінної картки секретарем комісії та засвідчується його підписом.

Відповідно до п. 110, 111, 112 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності. Заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції. Військовослужбовці, які подали заяву чи скаргу, мають право: особисто викласти свої аргументи особі, яка перевіряє заяву чи скаргу, звернутися з вимогою залучити до розгляду свідків; подати додаткові матеріали, що стосуються справи, або клопотати, щоб їх вимагав командир (начальник) або орган, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім під час розгляду заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; ознайомитися з матеріалами перевірки заяви чи скарги; оскаржити прийняте за їх заявою чи скаргою рішення в суді; вимагати відшкодування завданих їм збитків у встановленому законом порядку.

Згідно п. 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

З аналізу вищевикладеного слідує, що в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 117 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 позивач, ОСОБА_5 , просив надати належним чином засвідчений витяг з протоколу атестаційної комісії із прийнятим рішенням та затвердженим атестаційним висновком (а.с. 28).

При цьому, рапорт ОСОБА_5 від 17.08.2021 року зареєстрований у Військовій частині НОМЕР_1 18.08.2021 року вхід. № 3217 та містить резолюцію командира «опрацювати, доповісти 19.08.2021 року».

В той же час, будь-яких доказів на підтвердження розгляду рапорта ОСОБА_5 від 17.08.2021 року (вхід. № 3217 від 18.08.2021 року) в порядку, визначеному приписами ЗУ «Про звернення громадян» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зокрема надання запитуваних копій документів або обґрунтованої відповіді щодо неможливості їх надання, із зазначенням причин, матеріали справи не містять.

Доводи представника відповідача на те, що стосовно позивача рішення та висновку атестаційної комісії до протоколу засідання атестаційної комісії прийнято не було, суд не приймає до уваги, оскільки дії чи бездіяльність атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_1 щодо прийняття чи неприйняття стосовно позивача рішення та висновку не є предметом оскарження по даній справі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо нерозгляду рапорту Скібіна О.С. від 17.08.2021 року (вхід. № 3217 від 18.08.2021 року).
При цьому, позивач просить суд зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 належним чином засвідчений витяг з протоколу засідання атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_1 25 червня 2021 року стосовно ОСОБА_1 .

В той же час, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження розгляду рапорту ОСОБА_5 від 17.08.2021 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 розглянути рапорт ОСОБА_5 від 17.08.2021 року (вхід. № 3217 від 18.08.2021 року), відповідно до приписів ЗУ «Про звернення громадян» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо нерозгляду рапорту Скібіна О.С. від 17.08.2021 року (вхід. № 3217 від 18.08.2021 року); зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 розглянути рапорт ОСОБА_5 від 17.08.2021 року (вхід. № 3217 від 18.08.2021 року), відповідно до приписів ЗУ «Про звернення громадян» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), треті особи начальник логістики Військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ), тимчасово виконуючий обов`язків начальника озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 ), Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо нерозгляду рапорту Скібіна О.С. від 17.08.2021 року (вхід. № 3217 від 18.08.2021 року).
Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 розглянути рапорт ОСОБА_5 від 17.08.2021 року (вхід. № 3217 від 18.08.2021 року), відповідно до приписів ЗУ «Про звернення громадян» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук