Справа № 826/17188/14
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Поляновській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тема Мода Юкрейн" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тема Мода Юкрейн" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2014 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20 липня 2020 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі № 826/17188/14 скасовано, та направлено справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2014 року № .

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції не з`ясовано всіх обставин справи що мають значення для правильного вирішення спору.

Також представник відповідача наголосив, що реальність вчинення господарських операцій контрагентом позивача ТОВ "Сілк Констракшин" відсутня, що підтверджується актом від 14 травня 2014 року №1349/26-55-22-07/38389405 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Сілк Констракшин", відсутністю за податковою адресою, відсутністю інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вказані відповідачем обставини не спростовують висновків суду першої інстанції.

Додатково представник позивача зазначив, що реальність виконання ТОВ "Сілк Констракшин" будівельно-ремонтних робіт підтверджується первинними документами та рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/13637/14, в якому досліджувались господарські операції між позивачем та ТОВ "Сілк Констракшин".

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тема Мода Юкрейн" як юридична особа зареєстроване 16 травня 2006 року (номер запису: 0019825), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид діяльності за КВЕД: діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами (46.16).

23 липня 2014 року ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Тема Мода Юкрейн" з питань повноти нарахувань та достовірності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ "Сілк Констракшн" () за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2014 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 23 липня 2014 року №311/1-26-50-22-03-34349259, яким встановлено порушення ТОВ "Тема Мода Юкрейн" п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 та п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201, із змінами та доповненнями в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в лютий 2014 року на суму 581 196,00 грн., в тому числі за період: за лютий 2014 року на суму 581 196,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки, ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2014 року №, яким ТОВ "Тема Мода Юкрейн" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2014 року на суму 581 196,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з позов.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що докази які можуть свідчити про неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особами, які значяться продавцями товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не придбавалися або не могли бути придбані в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку, в матеріалах справи відсутні.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України)

Підпунктом 14.1.18 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), визначений у ст. 200 Податкового кодексу України

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пп. 14.1.181 пп 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено у Законі України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Частиною 1 ст. 9 Закону № 996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ст. 1 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерством фінансів України від 24 травня 1995 року №88.

Згідно з п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до п. 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку підлягає різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду, за умови, що такий показник має від`ємне значення.

Умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Необґрунтована ж податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентами, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи.

Отже, наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, підтверджених сукупністю документів первинного бухгалтерського обліку, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту, за рахунок якого утворюється від`ємне значення ПДВ, що підлягає відшкодуванню платнику податків з бюджету.

Між ТОВ "Тема Мода Юкрейн" (власник) та ТОВ "Сілк Констракшн" (підрядник) був укладений договір підряду на виконання будівельних ремонтних робіт б/н від 10 жовтня 2013 року, за умовами якого власник призначає підрядника виконувати будівельні, ремонтні та механічні роботи у магазині LC Waikiki, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лаврухіна, 4-А.

Відповідно до п. 5.1.1 договору аванс у розмірі 25% від загальної вартості контракту у сумі 1 332 771,39 грн. виплачується підряднику власником упродовж 5 робочих днів з дати укладання цього договору сторонами на користь власника, для того, щоб фірма-підрядник мала змогу придбати устаткування/матеріали, що необхідні для гарантованого будівництва.

Згідно з п. 5.1.5 договору власник зобов`язується виплачувати фірмі-підряднику решту суми в наступному порядку:

- 25% від загальної вартості договору у сумі 1 332 771,39 UAH протягом тридцяти днів із моменту поставки фурнітури/устаткування на будівельний майданчик;

- 25% від загальної вартості договору у сумі 1 332 771,39 UAH протягом тридцяти днів із дати передачі та приймання робіт;

- 25% від загальної вартості договору у сумі 1 332 771,39 UAH протягом шістдесяти днів із дати передачі та приймання робіт.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що на кінцевій стадії завершення робіт, після прийняття та загального рахунку, фірма-підрядник виставляє рахунок-фактуру. Даний рахунок-фактури повинен бути, наскільки це можливо, дуже детальним та охоплювати кожен вид робіт. Кожне найменування виду робіт повинно прописуватися окремим рядком у рахунку-фактурі.

Сума рахунку-фактури повинна охоплювати загальний рахунок (п. 6.1 договору).

Платежі власника на користь фірми-підрядника повинні здійснюватися шляхом банківського переказу відповідно до вищезгаданого графіка платежів, на наступний банківський рахунок фірми - Silk Construction LLC SWIFT: AVALUAUKCKB Название филиала и адрес: Raiffeisen Bank Aval, Podil филиал: #1, 04070, KYIV, Kosyantinivska, 2-a. Номер счета: 2 (п. 6.3 договору).

Власник повинен представити робочий майданчик для виконання робіт щонайбільше протягом одного тижня після дати підписання даного договору, а фірма-підрядник повинна розпочати роботи протягом трьох днів після представлення робочого майданчика відповідно до плану робіт, що міститься у додатках до даного договору(п. 7 договору).

Весь об`єм робіт в рамках даного договору повинен бути виконаний фірмою-підрядником відповідно до договору та додатків до нього, без неточностей та дефектів, а також без затримок на певних етапах роботи, а робота повинна бути готовою до прийняття на дату 04 грудня 2013 року.

Як встановлено судом 11 жовтня 2013 року позивачем перераховано на рахунок ТОВ "Сілк Констракшн" аванс за ремонтні роботи у сумі 1 332 771,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11 жовтня 2013 року № 454.

З метою виконання умов вказаних договорів підряду, ТОВ "Сілк Констракшн" виконало, а ТОВ "Тема Мода Юкрейн" прийняло підрядні роботи, що підтверджується: договірними цінами на будівництво; локальними кошторисами на будівельні роботи; підсумковими відомостями ресурсів до локальних кошторисів; загальновиробничими витратами на будову; довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3; актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в; розрахунками загальновиробничих витрат; підсумковими відомостями ресурсів; актом вартості поставленого та змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт.

Вказані Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 та Акти приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

За виконані роботи позивачем було перераховано на рахунок ТОВ "Сілк Констракшн" грошові кошти в сумі 1 599 325,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10 грудня 2013 року № 622, в сумі 1 599 325,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19 листопада 2013 року № 554, в сумі 3 487 176,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21 лютого 2014 року № 153, та в сумі 266 554,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11 жовтня 2013 року № 455.

Факт надання послуг згідно зазначеного вище договору підтверджується також фотографіями приміщення по вул. Сирецька, буд. 84 у м. Києві до проведення ремонту та після ремонту, копії яких наявні в матеріалах справи, копією проектної документації щодо проведення будівельних робіт у магазині LC Waikiki, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Лаврухіна, 4-А.

Також позивачем долучено до матеріалів справи плани обстеження, освітлення, розташування камер, встановлення стелі, вивісок, зображень, встановлення гіпсокартону, аварійного освітлення, телефонів, кабельних каналів, планами установки освітлення, протипожежних сигнальних приборів, встановлення живлення та розеток, системи оповіщення, плани накладення елементів підвісної стелі, проекти механічної установки вентиляції, водних споруджень.

На виконання умов договору підряду б/н від 10 жовтня 2013 року, ТОВ "Сілк Констракшн" (замовник) укладений договір з ТОВ "Центр Буд-Інвест ЛТД" (підрядник) від 21 жовтня 2013 року №2, за умовами якого підрядник у межах договірної ціни виконує власними й залученими силами будівельно-ремонтні роботи, електричні, механічні роботи, пуско-налагоджувальні роботи за адресою: Україна, м. Київ, вул. Лаврухіна, буд. 4. На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем долучено до матеріалів справи локальний кошторис, договірну ціну на будівництво, розрахунок загальновиробничих витрат.

Також, на виконання умов договору підряду б/н від 10 жовтня 2013 року ТОВ "Сілк Констракшн" (покупець) був укладений договір на виконання будівельно-ремонтних робіт на умовах виконання робіт "під ключ" від 18 грудня 2012 року з ТОВ "ЗІРВЕ МІМАРЛИК ІНШ.ВЕ САН.ЛТД.ШТІ", предмет якого становить поставка дерев`яних, алюмінієвих, нержавіючих, плексі та складових полиць та офісних меблів, освітлювальної арматури, рекламних вивісок, на підтвердження чого надано копію договору від 18 грудня 2012 та вантажні митні декларації; договір купівлі продажу від 13 листопада 2013 року №121, предметом якого є поставка виробничих дверей на підставі проекту до магазину LC WAIKIKI, на підтвердження чого надано копію договору від 13 листопада 2013 року №121, вантажну митну декларацію, міжнародну товарно-транспортну накладну, договір від 24 жовтня 2013 року №002.2013 з С.Ц. СІТІ ІНСТАЛ INTERNATIONAL С.Р.Л. щодо поставки для покупця в магазин LC WAIKIKI, розташований у м. Києві Україна устаткування і матеріали, виконання механічних, монтажних робіт, на підтвердження чого надано копії вантажних митних декларацій, міжнародних товарно-транспортних накладних; договір від 17 жовтня 2013 року № 218 з S.C.Teknovent Group SRL Group S.R.L. щодо поставки для покупця в магазин LC WAIKIKI, розташований у м. Києві Україна устаткування і матеріали, виконання механічних, монтажних робіт, на підтвердження чого долучено до матеріалів справи копію договору від 17 жовтня 2013 № 218, копії вантажних митних декларацій, міжнародних товарно-транспортних накладних.

За фактом надання підрядних робіт ТОВ "Сілк Констракшн" зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21 лютого 2014 № 12 на суму 3 487 176,00 грн., у тому числі ПДВ 581 196,00 грн.

У судовому засіданні 25 грудня 2014 року допитаний в кості свідка директор ТОВ "Сілк Констракшн" Йїлмаз Огуз підтвердив, що він безпосередньо як керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілк Констракшн" брав участь у здійсненні господарських операцій з ТОВ "Тема Мода Юкрейн" та організації виконання робіт, постачанні матеріалів для ТОВ "Тема Мода Юкрейн". Також повідомив, що підписи на договорі та додатках до нього, первинних документах, податкових накладних, які підписані від імені ТОВ "Сілк Констракшн" під час виконання господарських операцій по взаємовідносинах з позивачем виконані ним особисто.

Матеріалами справи підтверджується, що податковий кредит за результатами здійснених господарських операцій з ТОВ "Сілк Констракшн", був сформований позивачем на підставі належних документів, оформлених згідно з вимогами чинного законодавства, обсяг яких є достатнім для висновку про те, що рух товарів, робіт і послуг дійсно мав місце.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов`язкових реквізитів.

Крім того, судом встановлено, що на час укладання та виконання зазначеного договору ТОВ "Сілк Констракшн" було зареєстроване в якості юридичної особи та було платником податку на додану вартість.

Водночас в акті перевірки немає жодних посилань на те, що свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ "Сілк Констракшн" були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання зазначеного вище договору.

Контролюючий орган не ставив під сумнів правильність здійснення позивачем математичного розрахунку податкового кредиту за вказаними первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Відповідач також не ставив під сумнів та не заперечував наявність у ТОВ "Сілк Констракшн" спеціальної податкової правосуб`єктності на момент укладення і виконання зазначеного вище договору.

Крім того, в акті перевірки відсутні посилання на випадки ухиляння ТОВ "Сілк Констракшн" від сплати податків та зборів, визначення їм сум податкових зобов`язань, винесення вироків посадовим особам підприємств за фактом ухиляння від сплати податків в результаті конкретних господарських операцій або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення сторонами угод з метою неправомірного отримання податкових вигод.

Також, відповідачем не заперечувався факт декларування та сплати як позивачем так і його контрагентами сум податку на додану вартість за наслідками спірних фінансово-господарських операцій.

Таким чином, зазначене підтверджує фактичне здійснення позивачем господарської операції щодо виконання ТОВ "Сілк Констракшн" будівельних робіт.

Інформація про ознаки фіктивної діяльності контрагента (як-то: податковий стан платника податків, відсутність необхідних та достатніх матеріально-технічних ресурсів та персоналу тощо), одержана контролюючим органом з його власних інформаційних систем, що не оформлена рішенням суб`єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 04 грудня 2018 року у справі № 814/788/14, від 30 листопада 2018 року у справі № 820/4698/17, від 14 лютого 2018 року у справі № 804/15887/14.

Водночас позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків продавцем (постачальником), порушення ним правил здійснення господарської діяльності та наявність обставин державної реєстрації, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем (постачальником) товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.

Так, одним з принципів розгляду податкових спорів, відповідно до ст. 4 ПК України є принцип презумпції добросовісності та рішень платника податків, у зв`язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.

Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження податкового органу щодо відсутності у контрагента позивача достатніх виробничих потужностей, працівників, офісних та складських приміщень та інших основних засобів, що не може свідчити про невиконання цими суб`єктами договірних зобов`язань перед позивачем, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин вказана вище юридична особа не була позбавлена права укладати з іншими суб`єктами господарювання субпідрядних договорів, договорів оренди обладнання, транспортних засобів тощо з метою використання відповідних основних фондів, устаткування та інших ресурсів для забезпечення власної господарської діяльності. Так, укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки, а податкове законодавства не ставить право платника на податковий кредит та на формування витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання своїх договірних обов`язків контрагентом.

Як вбачається з акту перевірки, податковий орган дійшов висновку про сумнівність господарських операцій позивача з ТОВ "Сілк Констракшн" у зв`язку з дослідженням актів про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Водночас акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може вважатися належним доказом допущення позивачем порушень, так як зазначений акт свідчить лише про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання. Такі звірки не є перевірками, а викладені в них висновки про порушення податкового чи цивільного законодавства платником податків є нічим іншим, як припущеннями податкового органу, які необґрунтовані належними доказами.

Крім того, без дослідження та оцінки первинних документів, якими фіксуються факти здійснення господарських операцій, висновки будь-яких актів інших податкових органів не можуть бути покладені в основу висновку про безтоварність операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом саме при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача про те, що зазначений вище акт по контрагенту позивача підтверджує безтоварність господарських операцій, оскільки зміст акту свідчить, що зустрічна звірка не була проведена та жодні первинні документи не перевірялися. У зв`язку з цим, обґрунтування податковим органом виявлених порушень з посиланням на висновки таких актів є неправомірним.

Отже, обставини щодо можливої фіктивності контрагента позивача, про що вказує відповідач в акті перевірки та в апеляційній скарзі не підтвердились.

Крім того, суд ураховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у справі № 826/13637/14 за позовом ТОВ "Тема Мода Юкрейн" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, у тому числі, в частині зменшення позивачу розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2014 року, задоволено позовні вимоги ТОВ "Тема Мода Юкрейн".

Рішенням суду у справі № 826/13637/14 встановлено: "Між ТОВ "Тема Мода Юкрейн" та ТОВ "Сілк Констракшн" був укладений договір підряду на виконання будівельних ремонтних робіт б/н від 10 березня 2013 року на проведення ремонтних робіт у будівлі за адресою, м. Київ, вул. Лаврухіна, 4-А, згідно п. 5.1.1 якого сторони домовились, що позивач сплачує аванс у розмірі 25% від загальної вартості контракту у сумі 1 332 771, 39 грн. (без урахування ПДВ), що виплачується підряднику власником (Позивачем) упродовж 5 (п`яти) робочих днів з дати укладення цього Договору Сторонами.

На підтвердження здійснення господарської операції позивачем надані копії наступних документів: податкової накладної від 21 лютого 2014 року № 12, яка зареєстрована в ЄДРПН, платіжного доручення від 21 лютого 2014 року № 153, вантажно-митних декларацій (т.V а.с.49-76), додатку до договору від 10 жовтня 2013 року щодо договірної ціни (т.ІІІ а.с. 10-11), підсумкових відомостей ресурсів (т.ІІ а.с. 96-155), розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-4 на системи вентиляції, кондиціювання та пожежегасіння (т.ІІ а.с. 156-161), локального кошторису на будівельні роботи (т.ІІ а.с. 162-185), розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-3 на електромонтажні роботи (т.ІІа.с.186-190), локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-3 на електромонтажні роботи (т.ІІ а.с. 191-203), розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-2 на інтер`єр магазину та встановлення вивісок (т.ІІ а.с. 204-212), локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-2 на інтер`єр магазину та встановлення вивісок (т.ІІ а.с. 213 - 250, т.ІІІ а.с.1- 9), підсумкової відомості ресурсів (т.ІІІ а.с.12 - 122), розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису № 9-1-1 на пусконалагоджувальні роботи (т.ІІІ а.с. 129-131), розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на загально-будівельні роботи (т.ІІІ а.с. 140-143), актів приймання-передачі будівельних робіт складених між ТОВ "Тема Мода Юкрейн" та ТОВ "Сілк Констракшн" (т.ІІІ а.с. 123-128), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (т.ІІІ а.с. 138-139).

Судом зазначено: "наявні в матеріалах справи копії первинних документів позивача у сукупності не дають підстав для сумніву щодо фактичного здійснення спірних операцій, підстав для висновку про нездійснення спірних операцій контрагентами позивача та про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод.".

За висновком суду: "співставлення первинних, податкових та платіжних документів по спірним господарським операціям із документами, які підтверджують реальність таких господарських операцій, вказує, що позивач придбавав у контрагенту послуги, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, на думку суду, позивач правомірно відносив до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ по відносинам із контрагентом, тому висновки актів перевірки є помилковими.".

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у справі № 826/13637/14 набрало законної сили 19 жовтня 2018 року.

Частиною 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, виконання ТОВ "Сілк Констракшн" будівельних ремонтних робіт на користь ТОВ "Тема Мода Юкрейн", реальність операцій між ТОВ "Сілк Констракшн" та позивачем за спірним договором підтверджено первинними документами, наданими позивачем та встановлено у процесі розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи № 826/13637/14.

Водночас докази які можуть свідчити про неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особами, які значяться продавцями товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не придбавалися або не могли бути придбані в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку, в матеріалах справи відсутні.

Висновки відповідача про неналежне оформлення документів та його сумніви в їх достовірності ґрунтуються виключно на аналізі самих документів, який не супроводжувався будь-якими діями по перевірці обставин здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Водночас, на підтвердження реальності виконання умов договорів, позивачем надано копії первинних документів.

Надаючи оцінку вказаному, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16 травня 2018 року у справі № 813/552/15, від 06 лютого 2020 року у справі № 806/1339/15.

Крім того, адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення від 12 серпня 2014 року № та наявність підстав для його скасування.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови складено "24" січня 2022 року.