Справа № 420/4957/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/4957/21
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Крусяна А.В. , Шляхтицького О.І.

за участю секретаря Пономарьової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2021 року та на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №420/4957/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради про зобов`язання демонтувати тимчасову споруду

У С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- зобов`язати Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради демонтувати тимчасову споруду, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що паспорт прив`язки тимчасової споруди від 16.02.2015 р. №01-06/726 було анульовано Наказом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-06/726 від 05.03.2021 року. Окрім цього, строк дії договору на право тимчасового користування місцями для розміщенням указаної тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності завершився 15.02.2019 року.

Таким чином, тимчасова споруда (далі - ТС), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43 у відповідності до вимог законодавства України є протиправно розміщеною і повинна бути демонтована Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.

Після скасування паспорту прив`язки тимчасової споруди минуло більше чотирьох місяців, однак, Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради не вчиняються заходи щодо демонтування протиправно розміщеної ТС. Відповідач, який не вчиняє заходи з демонтування протиправно установленої ТС порушує права позивача на безпечне для життя і здоров`я довкілля, адже, ТС суттєво погіршує безпеку дорожнього руху на перехресті: обмежує видимість водіям транспортних засобів та бокову видимість пішоходам, що значно перешкоджає оцінці дорожньо - транспортної ситуації та у будь-який момент може стати причиною дорожньо - транспортної пригоди.

Також, позивач зазначає, що розміщення ТС порушує приписи Постанови Кабінету Міністрів №209 «Про затвердження Правил охорони електричних мереж», яка прийнята для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки. Наведені порушення є загрозою для життя та здоров`я позивача і жителів міста Одеси, при цьому відповідач своєю бездіяльністю (не вчинення заходів з демонтажу ТС) порушує гарантовані Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами права ОСОБА_1 як члена територіальної громади.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 12 серпня 2021 року прийнято рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради провести процедуру демонтажу тимчасової споруди, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43 , встановлену Розділом 16 Правил № 3961-VI.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року по справі №420/4957/21 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Присуджено до стягнення з Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 908 грн.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що порядок здійснення заходів з демонтажу тимчасової споруди визначений Правилами розташування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у місті Одесі, які затверджені рішенням Одеської міської ради №3961-VІ від 09.10.2013 року, зокрема розділом 16.

У відповідності до пунктів 16.1. і 16.4. указаних Правил, підставою для проведення демонтажу тимчасової споруди є протиправність її розміщення відповідно до вимог п.1.4. цих Правил. У свою чергу демонтаж, перевезення, зберігання тимчасової споруди здійснюються уповноваженим органом, у даному випадку Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням анулювання паспорту прив`язки та розірванням договору на право тимчасового користування місцями для розміщенням тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, судом попередньої інстанції зазначено, що тимчасова споруда, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43 є протиправно розміщеною. При цьому, матеріали справи не містять доказів здійснення Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради процедури демонтажу указаної тимчасової споруди, що свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Не погоджуючись із означеними рішеннями суду першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК» подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції оскаржувані рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ТОВ «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК» є власником тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43. При вирішенні спору, судом першої інстанції не залучено Товариство до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів. На думку скаржника, адміністративний суд прийняв рішення, що впливає на права та обов`язки ТОВ «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК», яке не є стороною у справі.

Крім того, скаржник наголошує, окремою підставою для скасування рішення суду першої інстанції слугує те, що позов пред`явлено особою права та обов`язки якої не було порушено. В позовній заяві позивачем належним чином не обґрунтовано, в чому полягає його порушене право у сфері публічно-правових відносин та яким чином дії суб`єктів владних повноважень порушують права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 .

В якості підстави для скасування додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року скаржник зазначає про порушення судом попередньої інстанції норм процесуального права під час прийняття рішення по суті заявлених вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухвалених рішень та просить їх залишити без змін.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Зокрема, як з`ясовано колегією суддів та установлено судом першої інстанції, 19.02.2015 року між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та ТОВ «Комплекс відпочинку «Барвінок» укладений договір на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності № ТС-65/15.(т.1 а.с.110-11)

Предметом вказаного договору є надання права тимчасового користування за плату місця під розташування тимчасової споруди, площею 17,50 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43 , на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організацій Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.

05.03.2021 року Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради видано Наказ №01-06/726 «Про анулювання паспорту прив`язки стаціонарної тимчасової споруди від 16.02.2015 року №01-06/726 за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43 .(т.1 а.с.54)

Зі змісту указаного наказу слідує, що на підставі п. 2.27 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», висновку Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 01.03.2021 № 0113/20/в щодо анулювання паспорта прив`язки стаціонарної тимчасової споруди, а також вимог п. 9.8 «Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі», затверджених рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 № 3961-VI (далі - Правила), першим заступником директора Департаменту І.В. Тітовим наказано:

Анулювати паспорт прив`язки стаціонарної тимчасової споруди (павільйон, загальною площею твердого покриття - 17,50 м2) від 16.02.2015 №01-06/726, за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43, виданий ТОВ «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК» (дія паспорту припиняється, згідно розділу 9 Правил, через десять робочих днів з дня прийняття рішення про анулювання).

Повідомити Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про анулювання паспорту прив`язки стаціонарної тимчасової споруди (павільйон, загальною площею твердого покриття - 17,50 м2) від 16.02.2015 № 01-06/726, за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43, виданий ТОВ «Комплекс відпочинку «Барвінок».

Листом Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 17.03.2021 року №01-13/26-73 керівника ТОВ «Комплекс відпочинку «Барвінок» повідомлено про розірвання договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності № ТС-65/15 від 19.02.2015 року в односторонньому порядку з 22.03.2021 року та про те, що у відповідності до пункту 8.7.4 Договору, договір достроково припиняє свою дію.(т.1 а.с.113)

У відповідності до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо уважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 2 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності із Рішенням Конституційного Суду України від 25.11.1997 року № 6-зп щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України та статті 248-2 ЦПК України, частину 2 статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо уважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.

Поняття законного (охоронюваного законом) інтересу наведене в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року у справі № 1-10/2004, згідно із яким поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальними та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України та конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Крім того, Конституція України закріплює гарантії того, що будь-які юридичні спори, а також інші справи (в яких не існує юридичного спору, але це визначено законом) повинні вирішуватися виключно судом, який, забезпечуючи здійснення правосуддя, не може ухилятися від виконання цієї основної конституційної функції. При цьому, судовий захист з боку адміністративного суду повинен виступати найбільш ефективним механізмом захисту прав та інтересів громадян, інших фізичних та юридичних осіб у випадку їх порушення з боку будь-якого суб`єкта публічно-владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», частиною 1 статті 10 якого передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Судова колегія звертає увагу, що у випадку, якщо порушуються права територіальних громад, то будь-який з членів таких громад має право оскаржити відповідну дію, бездіяльність чи рішення суб`єкта владних повноважень у суді, оскільки порушення прав місцевого самоврядування неминуче призводить до порушення прав кожного жителя відповідного муніципального утворення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів третьої палати Касаційного адміністративного суду при розгляді справи № 187/687/16-а.

При цьому, як зазначив Верховний Суд, що для вирішення питання про наявність порушених прав позивача, а відтак і права на судовий захист, визначальним є визначення належності позивача до відповідної територіальної громади.

З наявної в матеріалах справи копії паспорту громадянина України судовою колегією з`ясовано, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання на території АДРЕСА_2 , отже є членом територіальної громади міста Одеси.(а.с.5 зворотній бік)

У позовній заяві, позивач належним чином обґрунтував який саме орган місцевого самоврядування, яким чином, у який спосіб та які саме права порушив.

Окрім цього, за наслідками дослідження наявних у матеріалах справи документів, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що після скасування паспорту прив`язки тимчасової споруди та розірванням договору на право тимчасового користування місцями для розміщенням тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради не вчиняються заходи щодо демонтування протиправно розміщеної тимчасової споруди, передбачені, зокрема, Правилами розташування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у місті Одесі, які затверджені рішенням Одеської міської ради №3961-VІ від 09.10.2013 року.

Також, позивач зазначає, тимчасова споруда, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43, суттєво погіршує безпеку дорожнього руху на перехресті, обмежує видимість водіям транспортних засобів та бокову видимість пішоходам, що значно перешкоджає оцінці дорожньо - транспортної ситуації та у будь-який момент може стати причиною дорожньо - транспортної пригоди. Наведені обставини підтверджуються листом відповіддю ГУ НП в Одеській області №3/А-97/КУ від 16.12.2015 року.

При цьому, жителі міста Одеси та позивач неодноразово впродовж багатьох років звертались до органу місцевого самоврядування щодо протиправного розміщення тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Новосельського, 43 ,однак, жодних дій з демонтажу, відповідачем не вчинялися.

У свою чергу, відповідач своєю бездіяльністю (не вчинення заходів з демонтажу ТС) порушує гарантовані Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами права ОСОБА_1 як члена територіальної громади, зокрема, на безпечне для життя і здоров`я довкілля.

З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє наведені в апеляційній скарзі доводи скаржника щодо відсутності в межах спірних правовідносинах порушеного права позивача.

Окрім цього, в ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції з`ясовано, що судом першої інстанції при вирішенні справи не було залучено до участі у справі особу, на права, свободи та інтереси якої може вплинути вирішення даної справи, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК».

Зі змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції апеляційним судом з`ясовано, що судом попередньої інстанції установлено власника тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43 , а саме - ТОВ «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК».

Апеляційний суд враховує, що предметом розгляду даної справи є вимоги позивача, зокрема, про зобов`язання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради демонтувати тимчасову споруду, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 43.

У постановах від 15 жовтня 2019 року у справах № 127/25893/16-а та № 686/28853/18, Верховний Суд вказав на те, що правовим наслідком незалучення до участі у справі третіх осіб є порушення конституційного права на судовий захист, оскільки особи не беруть участі у справі, вирішення якої може безпосередньо вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки та не реалізують комплексу своїх процесуальних прав.

Ураховуючи що судове рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ТОВ «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК», з метою дотримання прав Товариства на участь у розгляді даної справи, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2022 року по справі № 420/4957/21, скаржника залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Відтак, установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК» про наявність підстав для скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2021 року у справі №420/4957/21.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

З приводу доводів апеляційної скарги про наявність підстав для скасування додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №420/4957/21 щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь позивача судових витрат, судова колегія зазначає про таке.

У відповідності до вимог частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на залишення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2021 року у справі №420/4957/21 без змін, підстав для зміни розподілу судових витрат та скасування додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №420/4957/21, немає.

Керуючись ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ВІДПОЧИНКУ «БАРВІНОК» - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2021 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №420/4957/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради про зобов`язання демонтувати тимчасову споруду - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано суддями 31.01.2022 року.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Крусян А.В. Шляхтицький О.І.