Справа № 420/10321/21
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/10321/21

Головуючий І інстанції Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 13.08.2021р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

17.06.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення йому з 01.01.2018р. відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.01.2018р. перерахунок його пенсії у відповідності до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку та розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018р. №103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які полягають у відмові в прийнятті як додаткового матеріалу довідки від 07.05.2021р. №494 про розмір грошового забезпечення та не проведення з 01.04.2019р. перерахунку його пенсії на підставі нової довідки від 07.05.2021р. №494 про розмір грошового забезпечення, виданої Фінансово-економічним управлінням СЗР України про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. із урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів і ротового забезпечення, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення без обмеження максимального розміру, з урахуванням здійснених виплат;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області прийняти оновлену довідку від 07.05.2021р. №494 про розмір грошового забезпечення та здійснити з 01.04.2019р. перерахунок основного розміру його пенсії за вислугу років на підставі нової довідки від 07.05.2021р. №494 про розмір грошового забезпечення, виданої Фінансово-економічним управлінням СЗР України, станом на 05.03.2019р. у розмірі 90% без обмеження максимального розміру у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.04.2019р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років (34 роки) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% грошового забезпечення. Разом із тим, починаючи з 01.01.2018р. позивачу перераховано пенсію на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018р. №103 із урахуванням його посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та зменшено основний розмір пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення. При цьому, Фінансово-економічним управлінням СЗР України була надана позивачу оновлена довідка про розмір грошового забезпечення, однак відповідач протиправно та безпідставно відмовив йому у перерахунку пенсії на її підставі.

Ухвалою суду 1-ї інстанції від 08.07.2021р. залучено до участі у справі ПФУ в якості другого відповідача.

Представники відповідачів надали до суду першої інстанції письмові відзиви, у якому позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення з 01.01.2018р. відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови, викладеної у листі від 02.06.2021р. №8890-8838/К-02/8-1500/21, в прийнятті як додаткового матеріалу довідки Фінансово-економічного управління СЗР України від 07.05.2021 №494 про розмір грошового забезпечення та проведенні з 01.04.2019р. перерахунку пенсії позивачу на підставі оновленої довідки Фінансово-економічного управління СЗР України від 07.05.2021р. №494 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано відповідача провести з 01.01.2018р. перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 виходячи із відсоткового розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області прийняти оновлену довідку Фінансово-економічного управління СЗР України від 07.05.2021р. №494 про розмір грошового забезпечення та здійснити з 01.04.2019р. перерахунок та нарахування ОСОБА_1 пенсії на підставі оновленої довідки Фінансово-економічного управління СЗР України від 07.05.2021р. №494 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. у розмірі 90% грошового забезпечення у відповідно до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 29.12.1991р. №2011-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704, із урахуванням виплачених сум. Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816 грн.

При цьому, суд 1-ї інстанції зобов`язав ПФУ у відповідності до «Положення про ПФУ», (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1279) здійснити фінансування виплати перерахованої з 01.01.2018р. виходячи із відсоткового розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення та з 01.04.2019р. на підставі довідки Фінансово-економічного управління СЗР України від 07.05.2021р. №494 пенсії ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ПФУ 02.09.2021р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2021р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ПФУ не є належним відповідачем по справі, що суперечить вимогам ст.48 КАС України.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач наголосив на тому, що, зобов`язуючи ПФУ здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував розмежування компетенції ПФУ та ГУ ПФУ в Одеській області стосовно можливості реального виконання такого зобов`язання. На думку апелянта, покладення судом 1-ї інстанції зобов`язань з виплати пенсії на ПФУ не узгоджується з чинним законодавством, оскільки механізм виплати пенсій не передбачає участі ПФУ у процедурі виплати пенсії.

07.09.2021р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою відповідача, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПФУ та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

07.10.2021р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечував щодо її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

ГУ ПФУ в Одеській області, у свою чергу, рішення суду 1-ї інстанції в апеляційному порядку не оскаржило та правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги ПФУ, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка до 01.01.2018р. обчислювалась виходячи із його грошового забезпечення, що складалось з посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.

01.01.2018р. ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Фінансово-економічного управління СЗР України, виходячи з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням; процентна надбавка за вислугу років (50%).

18.05.2021р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою стосовно проведення перерахунку його пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління СЗР України від 07.05.2021р. №494 про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019р., яке становить - 25852,80 грн. та складається з посадового окладу, окладу за військовим званням (полковник), надбавки за вислугу років (50%), надбавки за особливості проходження служби (34%), надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15%) та премії (30%).

02.06.2021р. ГУ ПФУ в Одеській області надано відповідь у формі листа №8890-8838/К-02/8-1500/21, в якому зазначено, що після визнання протиправними та скасування п.п.1,2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018р. №103, інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, а тому для проведення перерахунку пенсії на підставі довідки від 07.05.2021р. №494 правові підстави відсутні.

18.05.2021р. позивачем було також подано до ГУ ПФУ в Одеській області письмову заяву про перерахунок його пенсії із 01.01.2018р. виходячи з її розміру - 90% грошового забезпечення, у відповідь на яку пенсійним органом направлено лист від 02.06.2021р. №8913-8565/К-02/8-1500/21, в якому позивача повідомлено про відсутність підстав для проведення відповідного перерахунку.

Не погоджуючись із такими діями (рішенням) відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог та, відповідно, з неправомірності спірних дій ГУ ПФУ в Одеській області. Водночас, посилаючись на окремі положення постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», суд першої інстанції дійшов висновку, що вчинити дії в інтересах позивача, зокрема, стосовно виплати пенсії наразі може саме ПФУ.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, не у повній мірі погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх частково необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, а також щомісячні додаткові види (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилами ч.1 ст.15 Закону №2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

Згідно зі ст.13 Закону №2262-XI (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до п.8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI (набрав чинності з 01.10.2011р.), та п.23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» від 27.03.2014р. №1166-VІІ (набрав чинності з 01.05.2014р.), до ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ було внесено зміни та цифри « 90» замінено цифрами «80» та цифри « 80» замінено цифрами « 70» відповідно.

При цьому, колегією суддів встановлено, що пенсія позивачу призначена та виплачувалась до 01.01.2018р. у розмірі 90% грошового забезпечення.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та враховуючи положення процитованих норм у їх сукупності, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що положення ст.13 Закону №2262-XI, якими встановлено розмір пенсії за вислугу років виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.05.2014р., тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.

Варто зазначити про те, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, та сформулював правову позицію, відповідно до якої Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у ЗСУ, органах СБУ, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це має компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Окрім цього, згідно з п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим же Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення у ч.2 ст.13 Закону №2262-XI після призначення пенсії позивачу не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку на підставі довідки.

Внесені вищевказаними Законами зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262-XI щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

У силу вимог ч.3 ст.1-1 Закону №2262-XI, зміна умов та норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до Законів №2262-XI та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у зразковій справі №240/5401/18 у рішенні від 04.02.2019р., яке залишено в силі постановою від 16.10.2019р. Великої Палати Верховного суду, в якій зазначено, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст.63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку із прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018р. №103 відсутні правові підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням вимог ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії за вислугу років при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ).

Відповідно до ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано положеннями ст.63 Закону №2262-XII, згідно з якими перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо ж пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

У свою чергу, порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45.

Відповідно до п.1 Порядку № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 визначено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.2). Також, вказаним нормативно-правим актом встановлено тарифну сітку розрядів та коефіцієнтів посадових окладів, схему тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

З урахуванням п.10 згаданої вище Постанови, вона набрала чинності з 01.03.2018р.

Таким чином, як вірно було зазначено судом 1-ї інстанції, з набранням чинності Постанови №704, якою змінено (збільшено) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку розміру його пенсії.

21.02.2018р. Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №103, відповідно до п.1 якої зобов`язано перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-XII до 01.03.2018р. (окрім пенсій, призначених згідно із цим Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018р. відповідно до Постанови №704.

Згідно з п.7 Постанови №103, серед інших, СЗР після набрання чинності цією постановою приписано забезпечити оформлення та подання до органів ПФУ довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в п.1 цієї постанови, відповідно до Порядку №45.

Окрім того, Постановою №103 внесено ряд змін до Порядку №45, зокрема, п.5 та додаток 2 викладені в новій редакції, з урахуванням чого такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виключено.

Так, за правилами п.5 Порядку №45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Відповідно до п.п.2,3 Порядку №45, ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію, окрім інших, СЗР. Головні управління ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Надаючи оцінку судовому рішенню 1-ї інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги ПФУ, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р., визнано протиправними та нечинними п.п.1,2 Постанови №103 та зміни до п.5 і додатка 2 Порядку №45.

Згідно з ч.2 ст.265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або ж в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, пункти постанови Кабінету Міністрів України, що були предметом судового розгляду є нормативно-правовими актами, які втрачають чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням, яким вони визнані протиправними та нечинними.

Враховуючи те, що зміни, внесені Постановою №103 до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визнані судом протиправними та нечинними, то з 05.03.2019р. - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Поряд із цим, алгоритм дій, які повинні вчинити, у цьому випадку, Головні управління ПФУ у зв`язку із втратою чинності положеннями п.п.1,2 Постанови №103 та змін до п.5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Спірні правовідносини між сторонами в межах цієї справи виникли, зокрема, з приводу відмови пенсійного органу щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії на підставі довідки від 07.05.2021р. №494, виданої Фінансово-економічним управлінням СЗР України.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що питання стосовно подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій у відповідності до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано відповідним Порядком, затвердженим Постановою правління ПФУ від 30.01.2007р. №3-1.

За приписами п.23 Порядку №3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст.63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п.24 Порядку №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст.63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Отже, з 05.03.2019р. виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

До того ж, аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених вище норм права вже була висловлена Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019р. у справі №160/8324/19.

При цьому, за правилами п.4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч.ч.2,3 ст.51 Закону №2262-ХІІ.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач, отримавши довідку про розмір його грошового забезпечення, звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у відповідній довідці.

Однак, відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням довідки про розмір його грошового забезпечення, посилаючись на те, що після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р., яким було визнано протиправними та нечинними п.п.1,2 Постанови №103, інших нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії Урядом не приймалось.

Втім, судова колегія звертає увагу, що право позивача на перерахунок пенсії є беззаперечним, а передумовою для його проведення є оформлення довідки про розмір грошового забезпечення.

Разом із тим, посилання пенсійного органу на те, що у нього відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії, з огляду на те, що п.п.1,2 Постанови №103 втратили чинність з 05.03.2019р., суд апеляційної інстанції оцінює критично, адже факт визнання нечинними вказаних норм не позбавляє права позивача на перерахунок його пенсії, у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, колегія суддів доходить до аналогічного, що і суд першої інстанції висновку про те, що ГУ ПФУ в Одеській області протиправно ухиляється від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням всіх складових його грошового забезпечення, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та правомірними.

Слід також зазначити про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що не було відповідним чином реалізовано апелянтом при розгляді справи в судах обох інстанцій.

Що ж стосується наведеної аргументації ПФУ про пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення із позовом до суду, судова колегія зазначає наступне.

У відповідності до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Загальні правила, закріплені у КАС України, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.

Поняття «повинна була дізнатись», використане у ст.122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2021р. у справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу ПФУ повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем строків звернення до суду, оскільки про порушення прав на здійснення перерахунку та виплату пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії, позивач дізнався з листів ГУ ПФУ в Одеській області від 02.06.2021р. №8890-8838/К-02/8-1500/21 та №8913-8565/К-02/8-1500/21, яким позивача повідомлено про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Враховуючи ту обставину, що після отримання пенсії після її перерахунку у квітні 2018р. фактичний розмір її збільшився, навіть з врахуванням зменшення її основного розміру з 90% до 70% грошового забезпечення (що підтверджується матеріалами справи), пенсіонер не мав причини сумніватися у добросовісності дій працівників пенсійного органу. А тому, керуючись принципом «належного врядування», та приймаючи до уваги відсутність доказів сповіщення позивача про зменшення основного розміру його пенсії, судова колегія вважає поважною причину пропуску строку звернення позивача до суду.

Окрім того, довідку про розмір грошового забезпечення №494 позивач міг отримати лише після 07.05.2021р. та, відповідно, до отримання нової довідки про розмір грошового забезпечення позивач не мав об`єктивних підстав для звернення до суду із відповідними позовними вимогами.

Разом із тим, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо зобов`язання ПФУ здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії позивача.

Так, на думку колегії суддів помилковим є застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», адже вказаною постановою змінений лише порядок фінансування виплати пенсій.

Згідно з п.1 «Положення про ПФУ» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280) ПФУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Підпунктом 4 п.4 Положення №280 регламентовано, що ПФУ забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законом, При цьому, ПФУ організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема, здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ, інших джерел, визначених законодавством (пп.6 п.4 цього Положення).

Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам, в ПФУ не створено. Повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомості тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсії та підписувати їх ПФУ не має.

З наведеного слідує, що поняття фінансування виплати пенсії та виплата пенсії є принципово різними поняттями, які передбачають проведення відмінних між собою адміністративних процедур, а тому не можуть бути ототожнені. При цьому, у суду відсутні обґрунтовані підстави вважати, що ПФУ не буде виконано обов`язок з фінансування виплати пенсії позивача, права позивача у вказаній частині не порушені, з огляду на що відсутні правові підстави для додаткового зобов`язання апелянта здійснювати таке фінансування.

У свою чергу, вирішуючи справу, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та вимоги позивача в частині зобов`язання здійснити фінансування перерахованої пенсії звернув до ПФУ, пославшись на зміни в законодавстві та передачу повноважень щодо виплати пенсій від головних управлінь до ПФУ.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки у даній справі заявлені вимоги щодо перерахунку пенсії, яка призначена згідно із Законом №2262-ХІІ.

Водночас, положення ст.52 Закону №2262-ХІІ, що регулюють порядок виплати пенсії, у 2021р. не зазнали змін та відповідно до ч.ч.1,2 вказаної статті пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами ПФУ за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами ПФУ через установи відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом ПФУ.

Тобто, згідно наведених вимог ст.52 Закону №2262-ХІІ, особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами ПФУ.

При цьому, територіальними органами ПФУ є головні управління ПФУ в АР Крим, областях, м.Києві та м.Севастополі, що передбачено п.1 «Положення про головні управління ПФУ в АР Крим, областях, м.Києві та м.Севастополі» (затв. постановою правління ПФУ від 22.12.2014р. №28-2).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ГУ ПФУ в Одеській області, як територіальний орган ПФУ, є належним відповідачем щодо заявлених вимог та відповідно у суду першої інстанції не було підстав для виходу за межі вимог заявленого позову і звернення вимог позивача в частині зобов`язання виплачувати пенсію до ПФУ.

Отже, доводи апеляційної скарги лише частково знайшли своє підтвердження.

У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку щодо помилковості обраного судом першої інстанції способу відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання ПФУ здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії позивача, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині має бути скасоване, з ухваленням нового - про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести виплату позивачу перерахованої пенсії.

Керуючись ст.ст.122,308,311,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року в частині зобов`язання Пенсійного фонду України здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018р., виходячи із відсоткового розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та з 01.04.2019р. на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби зовнішньої розвідки України від 07.05.2021р. №494.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10.02.2022р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко