Справа № 280/9137/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Справа № 280/9137/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Прус Я.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-б; ),

Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд.9; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, починаючи з 29.03.2021.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Марцих Я.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР №1054722 від 09.09.2021.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу на посадах, передбачених Списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими іа важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі також Список №2). Позивач не погоджується з такою відмовою, оскільки вважає, що стаж його роботи на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах є достатнім. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 04.10.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано від ГУ ПФУ в Запорізькій області інформацію щодо суб`єкта, який прийняв рішення №63 від 18.05.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії; належним чином засвідчені копії заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за Списком №2 з додатками, за наслідками розгляду якої прийнято рішення №63 від 18.05.2021.

09.11.2021 відповідач 1 подав витребувані докази та відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 18.05.2021 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком 2. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу, у зв`язку з чим, рішення по заяві позивача приймалось ГУ ПФУ в Луганській області. За наслідками розгляду заяви позивача та доданих до неї документів прийнято рішення №63 від 18.05.2021, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком 2, оскільки пільговий стаж позивача є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Так у відповідності до наданих документів страховий стаж позивача обрахований у розмірі 35 років 06 місяців 07 днів, а пільговий стаж за Списком № 2 - 09 років 03 місяці 08 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.11.2021 залучено до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в Луганській області)

21.12.2021 відповідач 2 подав відзив на позовну заяву, проти задоволення позову заперечує, зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлено, що загальний страховий стаж складає 36 років 06 місяців 07 днів, у тому числі пільговий стаж роботи складає 10 років 07 місяців 03 дні (за списком № 2 - 09 років 06 місяців 22 дні, за списком № 1 - 01 рік 00 місяців 11 днів). До загального стажу зараховано всі періоди роботи. Рішенням ГУ ПФУ в Луганській області №63 від 18.05.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу позивача не зараховано наступні періоди роботи: - в TOB «ЗСУ-124 «Стальконструкція» з 09.01.1990 по 17.10.1994 та з 29.08.1995 по 30.05.1996 відповідно до довідки від 07.09.2007 №104, оскільки ухвалою від 07.09.2007 у справі № 21/29/07 визначено, що TOB «ЗСУ-124 «Стальконструкція» (код ЄДРПОУ 0141353) ліквідовано у зв`язку з банкрутством. Отже, зазначені періоди стажу повинні бути підтверджені Комісією, створеною при Головному управлінні. Рішення Комісії до заяви про призначення пенсії не додавалось; - в TOB «Стальмонтаж» з 01.12.2003 по 15.12.2004 та з 16.12.2009 по 29.11.2010 в зв`язку з тим, що зазначені періоди не підтверджені наказами про атестацію робочих місць; - у ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» з 01.07.2020 по 01.07.2020 у зв`язку з перервою в наказах про проведення атестації робочих місць (наказ від 01.07.2015 № 149 та від 02.07.2020 № 160); - у ПАТ «Електрометалургій завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» з 01.01.2021 по 31.01.2021 у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Відповідач 2 вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

29.03.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2. Рішенням від 31.03.2021 № 63 позивачу відмовлено у призначенні пільговової пенсії за Списком №2 та зазначено, що загальний страховий стаж позивача складає, 36 років 6 місяців 7 днів, а пільговий стаж роботи за Списком № 2 складає 11 років 6 місяців 18 днів, додатково повідомили, що в пільговій довідці № 6 від 11.01.2021 року, виданій TOB «Стальмонтаж», відсутній запис про час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці Також в довідці відсутнє посилання на постанову КМУ від 24.06.2016 року № 461.

18.05.2021 позивач повторно звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі-Порядок 22-1) з 01 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. Враховуючи наведене, заява позивача від 18.05.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Луганської області.

За результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідачем 2 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 18.05.2021 №63, яке обгрунтовано відсутністю необхідного пільгового стажу на посадах, передбачених за Списком №2. За змістом рішення, вік заявника: 55 років, необхідний пільговий стаж за Списком №2 визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV ( далі - Закон № 1058-IV) становить 12 років 06 місяців; пільговий стаж позивача за списком №2 становить 09 роки 03 місяців 08 днів.

Вказане рішення не містить інших обгрунтувань підстав його прийняття, однак з аргументів, наведених відповідачем 2 у відзиві на позовну заяву, вбачається, що до пільгового стажу позивача не зараховано наступні періоди роботи: - в TOB «ЗСУ-124 «Стальконструкція» з 09.01.1990 по 17.10.1994 та з 29.08.1995 по 30.05.1996 відповідно до довідки від 07.09.2007 №104, оскільки ухвалою від 07.09.2007 у справі № 21/29/07 визначено, що TOB «ЗСУ-124 «Стальконструкція» (код ЄДРПОУ 0141353) ліквідовано у зв`язку з банкрутством. Отже, зазначені періоди стажу повинні бути підтверджені Комісією, створеною при Головному управлінні. Рішення Комісії до заяви про призначення пенсії не додавалось; - в TOB «Стальмонтаж» з 01.12.2003 по 15.12.2004 та з 16.12.2009 по 29.11.2010 в зв`язку з тим, що зазначені періоди не підтверджені наказами про атестацію робочих місць; - у ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» з 01.07.2020 по 01.07.2020 у зв`язку з перервою в наказах про проведення атестації робочих місць (наказ від 01.07.2015 № 149 та від 02.07.2020 № 160.); - у ПАТ «Електрометалургій завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» з 01.01.2021 по 31.01.2021 у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон №1058-IV.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - №1788-XII), основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності у трудовій книжці відомостей про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як слідує зі змісту спірного рішення, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 стала недостатність пільгового стажу, визначеного законом. При цьому, за змістом позовної заяви позивач обґрунтовує позовні вимоги, тим, що до пільгового стажу за Списком №2 підлягають зарахуванню періоди роботи позивача: з 09.01.1990 по 17.10.1994 та 29.08.1995 по 30.05.1996 ТОВ ЗСУ 124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій; з 01.12.2003 по 11.04.2005 та з 28.07.2009 по 18.12.2019 у ТОВ «Стальмонтаж» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій; з 20.12.2019 по 02.09.2021 у ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.. А.М. Кузьміна на посаді слюсаря - ремонтника. Тож позивач стверджує, щомає загальний пільговий стаж 18 років 11 місяців 24 дня, що є більше ніж 12 років 06 місяців та є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Що стосується права позивача на зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоду роботи з 09.01.1990 по 17.10.1994 та з 29.08.1995 по 30.05.1996 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, слід зазначити таке.

Так, за спірним рішенням позивачу не зараховано вказаний період до пільгового стажу роботи, оскільки ухвалою від 07.09.2007 у справі 21/29/07, визначено, що ТОВ ЗСУ-124 «Стальконструкція» ліквідовано у зв`язку з банкрутством. Відповідач 2 вважає, що такі періоди стажу повинні бути підтверджені Комісією, створеною при Головному управлінні.

Разом з тим, суд відхиляє такі доводи відповідача 2, як необгрунтовані, оскільки відповідач 2 не наводить жодних посилань на норми чинного законодавства, на яких грунтується його твердження.

Крім того, суд зазначає, що порядок підтвердження періодів пільгової роботи у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/13105) «Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», дія якого поширюється на осіб, які працювали:

на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;

на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років;

у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи.

Норми вказаного порядку передбачають, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Водночас, згідно преамбули Постанови Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, якою затверджено даний Порядок, зазначено, що він прийнятий відповідно до пункту 20 Порядку№ 637, тобто у випадку необхідності підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Разом з тим, як встановлено судом, у трудовій книжці позивача містяться чіткі та без виправлень записи про періоди роботи позивача з 09.01.1990 по 17.10.1994 та з 29.08.1995 по 30.05.1996 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 6 Порядку №383 працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Посада монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій передбачена пунктом "а" розділу XXIX Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, а також пунктом "а" (код 2290000а-14612) розділу XXVII Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Відповідно до довідки TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» від 07.09.2007 №104 позивач працював у вказаному товаристві з 09.01.1990 по 17.10.1994 та з 29.08.1995 по 30.05.1996 повний робочий день на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, зазначена робота на вказаній посаді відноситися до робіт, що дають право призначення пенсії за Списком №2. Довідка видана на підставі, у тому числі атестації робочих місць, що підтверджує право на пенсію за Списком №2, наказ №89 від 14.09.1995 та наказ №223 від 23.10.2000.

Таким чином, суд встановив, що позивач надав до органу Пенсійного фонду всі необхідні та достатні документи, які підтверджують пільговий стаж позивача за Списком №2 за періоди роботи з 09.01.1990 по 17.10.1994 та з 29.08.1995 по 30.05.1996 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція», а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами наявність підстав для підтвердження пільгового стажу позивача за Списком №2 Комісією, створеною при Головному управлінні.

За відсутності вказаних доказів, відмова відповідача у зарахуванні до пільгового стажу вищевказаних періодів роботи позивача до його пільгового стажу є протиправною.

Що стосується права позивача на зарахування до його пільгового стажу роботи за Списком №2 періоду роботи з 01.12.2003 по 15.12.2004 та з 16.12.2009 по 29.11.2010 у ТОВ «Стальмонтаж» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, суд зазначає таке.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що пільговий стаж позивача в період роботи з 01.12.2003 по 15.12.2004 та з 16.12.2009 по 29.11.2010 у ТОВ «Стальмонтаж» не було зараховано у зв`язку з тим, що періоди не підтвердженні наказами про атестацію робочих місць.

Суд зазначає, що згідно записів у трудовій книжці, позивач працював у період з 01.12.2003 по 11.04.2005 та з 28.07.2009 по 18.12.2019 у ТОВ «Стальмонтаж» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Посада монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій передбачена пунктом "а" (код 2290000а-14612) розділу XXVII Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, а також пунктом "а" (код 27а) розділу XXVII Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими іа важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Відповідно до довідки ПАТ ТОВ «Стальмонтаж», №6 від 11.01.2021 позивач працював у вказаному товаристві з 01.12.2003 по 11.04.2005 та з 28.07.2009 по 18.12.2019 повний робочий день на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, зазначена робота на вказаній посаді відноситися до робіт, що дають право призначення пенсії за Списком №2. Довідка видана, зокрема на підставі наказу «Про результати атестації робочих місць» №53-к від 16.12.2004, №80-к від 30.11.2010, №11 від 23.11.2015 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а виклала правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляду на вказане, відмова в зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №2 періодів роботи з 01.12.2003 по 15.12.2004 та з 16.12.2009 по 29.11.2010 у ТОВ «Стальмонтаж» з підстав відсутності наказів про атестацію робочих місць є протиправною.

Що стосується права позивача на зарахування до пільгового стажу періодів роботи у ПАТ «Електрометалургій завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» з 01.07.2020 по 01.07.2020 та з 01.01.2021 по 31.01.2021, суд зазначає таке.

Відповідач 2 обгрунтовує відмову в зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи у ПАТ «Електрометалургій завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» з 01.07.2020 по 01.07.2020 (фактично це складає один день) наявною перервою в наказах про проведення атестації робочих місць (наказ від 01.07.2015 № 149 та від 02.07.2020 № 160).

Разом із тим, як зазначав суд вище з посиланням на правову позицію Верховного Суду, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відтак, відмова в зарахуванні до пільгового стажу позивача роботи 01.07.2020 є безпідставною

Щодо періоду з 01.01.2021 по 31.01.2021, незарахування якого обгрунтовано відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України, суд зазначає, що на підтвердження пільгового стажу у ПАТ «Електрометалургій завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна», окрім трудової книжки, яка містить всі необхідні записи, позивачем надавалась довідка ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» № 125-336 від 02.09.2021, відповідно до якої позивач з 20.12.2019 по теперішній час праціює у ваказаному товаристві на посаді слюсаря- ремонтника, яка відповідає посадам за Списком №1. Довідка видана, зокрема на підставі розрахункових відомостей.

При цьому, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено належними та допустимими доказами відсутність сплати страхових внесків за позивача до Пенсійного фонду України.

Крім того, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.07.2019 у справі №144/669/17, згідно якої, несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Отже, відмова в зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2021 по 31.01.2021 у ПАТ «Електрометалургій завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України є протиправною.

Наведене у сукупності дозволяє дійти висновку, що рішення ГУ ПФУ у Луганській області вiд 18.05.2021 № 63 про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому позивачем помилково заявлено про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, адже як встановлено судом, відповідачем 2 було прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, отже, порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправного рішення суб`єкта владних повноважень.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, суд враховує, що обчислення пільгового стажу відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду, і суд не може перебирати на себе таку функцію.

Суд вважає передчасними вимоги про зобов`язання відповідача 1 призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, що у випадку задоволенні позову у спосіб, заявлений позивачем, може призвести до не відповідного розрахунку пільгового стажу позивача.

Як встановлено судом, розгляд заяви позивача про призначення пенсії від 18.05.2021 здійснював відповідач 2, який визначений за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, а отже, з метою відновлення порушених прав позивача у спірних правовідносинах наявні підстави для зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18.05.2021 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн

Враховуючи висновки суду про наявність підстав для часткового задоволення позову, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню на його користь в розмірі 454,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким винесено протиправне рішення, - ГУ ПФУ у Луганській області,

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 18.05.2021 №63 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 , винесене Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 18.05.2021, подану ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Відповідач 2- Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, місцезнаходження:93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд.9; .

Повне судове рішення складено 08.02.2022.

Суддя М.О. Семененко