Справа № 160/173/22
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
26 січня 2022 року Справа № 160/173/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 10.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: уточненої позовної заяви у відповідності до кількості учасників справи, в якій викласти свої вимоги щодо предмета спору, згідно з вимогами ст.5, п. 4 ч.5 ст. 160, ст. 161, ст.245 КАС України та їх обґрунтування у відповідності до положень закону та із урахуванням висновків суду та доказів, що підтверджують виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням та відповідно наданням до суду доказів, що підтверджують вказані обставини; заяви про поновлення строків звернення до суду в частині позовних вимог за 2020 рік, із відповідним обґрунтуванням причин пропущення таких строків та доказів на їх підтвердження.

21.01.2022 у встановлений судом строк в порядку усунення недоліків до суду надійшла заява позивача з доданими до неї уточненою позовною заявою відповідно до кількості учасників справи та заявою про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог за 2020 рік.

У позовній заяві, з урахуванням уточнень, позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2020 та 2021 роки, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 1390,00 грн та 1491,00 грн відповідно;

- зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2020 та 2021 роки відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у сумі 6800,00 грн. та сумі 7354,00 грн. відповідно.

Обгрунтовуючи заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог за 2020 рік позивач зазначив, що відповідно до рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020, встановлення пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону №3551, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України, та порушує права учасників бойових дій.

Системний аналіз Конституції України та законів України дає підстави дійти висновку, що строкового обмеження стосовно виплати до 5 травня учасникам бойових дій разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, тобто у визначеному законодавстві розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням нарахування разової грошової допомоги з вини відповідного суб`єктавладних повноважень, немає. Позивач є діючим військовослужбовцем служби за контрактом осіб офіцерського складу. У зв`язку з особливим видом службової діяльності стосовно військовослужбовців діють деякі обмеження конституційних прав та свобод під час дії правового режиму особливого періоду. Перешкодою у доступі до суду для діючих військовослужбовців є постійне залучення до заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що строк звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог за 2020 рік ним не пропущено.

Вирішуючи питання наявності поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаними позовними вимогами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач оскаржує бездіяльність Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2020 та 2021 роки у розмірі, меншому ніж п`ять мінімальних пенсій за віком.

Суд звертає увагу, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи її, є обізнаною щодо її розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для зменшення розміру отримуваної нею допомоги.

У постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 607/7919/17 зазначено, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

За приписами статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Суд звертає увагу, що про своє порушене право позивач мав дізнатися після отримання у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», разової грошової допомоги до 5 травня.

Позивач не зазначив дату отримання ним щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік і не надав доказів на підтвердження дати її отримання.

Шестимісячний строк звернення до суду обчислюється з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Позовна заява датована 30.12.2021, надійшла до суду 05.01.2022.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: 1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Незвернення до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав через неналежне використання своїх процесуальних прав, нерозуміння або незнання законодавства не є поважною причиною пропуску строку.

Наведене правозастосування відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 19.01.2021 у справі № 440/4686/19, від 27.11.2018 у справі № 473/2236/17, від 17.09.2020 у справі № 640/12324/19.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо посилання позивача, як на підставу для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, на рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020, суд зазначає таке.

Рішенням Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

В матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог за 2020 рік або унеможливлювали вчасно, тобто до 30 вересня 2020 року, дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів стосовно нарахування разової грошової допомоги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач будучи обізнаним про порушення його прав, свобод чи інтересів стосовно виплати разової щорічної грошової допомоги в 2020 році, у встановлений законодавством строк до суду не звернувся, доказів обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду не надав.

Додана до заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2022 №4 не може бути взята до уваги як така, що підтверджує поважність причин пропуску строку звернення до суду з наведених вище мотивів, а лише вказує про перебування позивача з липня 2019 року на військовій службі у вказаній військовій частині.

Оцінку іншим наведеним позивачем підставам для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог за 2020 рік судом було надано в ухвалі від 10.01.2022.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення адміністративного позову в частині позовних вимог, оскільки вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними.

Керуючись статями 122, 123, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Визнати вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду неповажними.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду - відмовити.

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2020 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 1390,00 грн;

- зобов`язання Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2020 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у сумі 6800,00 грн.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя В.В. Рянська