Справа № 203/2670/21 (2-а/0203/56/2021)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 203/2670/21 (2-а/0203/56/2021)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2021 (суддя Католікян М.О.) за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и В:

У липні 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції, з апеляційною скаргою в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було взято до уваги факти відсутності доказів існування штучного газону, у зв`язку з чим відсутнє порушення, та не досліджено додані до позову докази.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши у межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, 06.07.2021 відповідачем було ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №00395365. Згідно з ухваленою постановою позивач порушив приписи підпункту «є» пункту 15.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, учинивши правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача було накладено адміністративний штраф у сумі 255,00 грн. Копія постанови одержана позивачем 29.07.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №926, додане відповідачем до відзиву на позов.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху.

Пунктом 1.9. Розділу 1 ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 15.10 (є) ПДР стоянка забороняється на газонах.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою-четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою)/судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.10. ПДР:

газон - ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування;

узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);

тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Дослідивши фотофіксацію місця вчинення правопорушення, колегія суддів зазначає, що місце, де позивач здійснив стоянку транспортного засобу не відповідає вимогам узбіччя, оскільки останній не є виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки.

Щодо заперечень позивача, що вказана ділянка не є газоном, оскільки на ній відсутній дерновий покрив то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно фотодоказів, до місця де припарковано автомобіль прилягає тротуар. Згідно ПДР тротуар може прилягати безпосередньо до проїзної частини або бути відокремленим від неї газоном.

Також на фотозйомці чітко видно полосу із дерновим покривом, яка збереглась біля місця паркування автомобілів. Як вбачається з наданих доказів, спірна територія покрита грунтово-піщаною сумішшю, проте у зв`язку з наявністю стихійної парковки вказана територія не має повністю дернового покриву. Самовільне залишення водіями своїх транспортних засобів у місцях, не відведених для цього перешкоджає росту газону. Факт пошкодження дернового покриву водіями автомобілів не може спростовувати того, що спірна ділянка призначена для газону та за умови відсутності на ньому припаркованих транспортних засобів такий буде перебувати у належному стані.

З врахуванням вищенаведеного, наявні в матеріалах справи докази підтверджують порушення позивачем ПДР.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2021 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров