Справа № 280/5338/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2022 року м. Дніпросправа № 280/5338/21
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року у справі №280/5338/21
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:Інспектора СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Султанової Амалії Гадирівни та Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Мушенко Віра Миколаївна скасування припису

ВСТАНОВИВ:

25.06.2021р. ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до інспектора СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Султанової Амалії Гадирівни, третя особа Головне управління Національної поліції в Запорізькій області (далі ГУ НП в Запорізькій області) про скасування припису, судом першої інстанції позов зареєстровано 25.06.2021р./ а.с. 1-5,10/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/5338/21, ГУ НП в Запорізькій області залучено до участі у розгляді цієї справи у якості співвідповідача, у якості третьої особи до участі у розгляді цієї справи залучено ОСОБА_2 , та справу призначено до судового розгляду / а.с. 12/

Позивач, посилаючись у позовній заяві, на те, що 30.05.2021р. інспектором СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Султановою А.Г. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №185616, яким строком на 5 діб з 14-00 годин 30.05.2021р. ОСОБА_1 заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 , а також заборонено в будь-який спосіб контактувати с постраждалою особою, при цьому у приписі зазначено, що ОСОБА_1 30.05.2021р. о 11-30 годин знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , яка є місцем його проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняв дії психологічного характеру відносно матері, а саме виражався грубою нецензурною лайкою відносно ОСОБА_2 .. Позивач вважає цей заборонний припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його прийнято без встановлення фактичних обставин з огляду на те, що працівників поліції викликала його мати ОСОБА_2 , яка не змогла пояснити працівникам поліції які саме дії, які вона розцінює як насилля над нею, вчиняв позивач. Крім цього він вважає, що до вчинення заборонного припису відповідачем не було вчинено передбачених законом дій щодо перевірки обставин на які вказувала постраждала особа, відповідачем також не було зібрано жодних належних та допустимих доказів існування ризиків, передбачених статтею 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому просив визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №185616 від 30.05.2021р.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021р. у справі №280/5338/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено /а.с. 84-86/.

20.10.2021р. до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ГУ НП в Запорізькій області на вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі, яка подана ним за допомогою засобів поштового зв`язку 05.10.2021р. / а.с. 93-102,103/, з метою забезпечення розгляду якої ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021р. з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №280/5338/21 / а.с. 106/, які надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 01.11.2021р. / а.с. 108/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021р. у справі №280/5338/21 апеляційна скарга ГУ НП в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021р. у справі №280/5338/21 залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 109/

У межах встановленого вищезазначеною ухвалою суду строку недоліки апеляційної скарги було усунуто / а.с. 112-116/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021р. у справі №280/5338/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ НП в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021р. у справі №280/5338/21 / а.с. 117/ і апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження призначений з 18.01.2022р. /а.с. 118/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством строк та спосіб було повідомлено учасників справи /а.с. 119-122/.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а положеннями ч. 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 93-100/ на те, що він не погоджується з рішенням суду першої інстанції від 06.09.2021р., оскільки судом під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, тому вважає що судом першої інстанції прийнято рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд рішення суду першої інстанції від 06.09.2021р. скасувати та закрити провадження у цій справі

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у цій справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 30.05.2021р. інспектором СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Султановою А.Г. за результатами виклику працівників поліції за адресою: АДРЕСА_1 , складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №185616, яким строком на 5 діб з 14-00 годин 30.05.2021р. ОСОБА_1 заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 , а також заборонено в будь-який спосіб контактувати с постраждалою особою. Підставою для складання припису стало те, що позивач знаходячись за місцем свого фактично проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме виражався в бік матері грубою нецензурно лексикою, ображав, плювався, погрожував відправити її до психіатричного лікувального закладу / а.с. 6/, і саме цей припис позивачем у справі оскаржено в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статі 4 КАС України).

При цьому у розумінні положень КАС України суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Також необхідно зазначити, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад і участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, але сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції, тому неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії, оскільки визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору, саме тому публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника, а спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта , що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів визначена положеннями ч. 1 ст. 19 КАС України, якою серед іншого передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Також нормами чинного процесуального законодавства визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

При цьому адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ( далі - Закон), :

- домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються;

- кривдник це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

- обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;

- психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Положеннями ст. 26 Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, яка відповідно до п. 9 ч. 1 Закону, є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, і така оцінка має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Положеннями ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Визначення конкретних видів заходів тимчасового обмеження прав кривдника, які передбачені ч.2 ст. 26 Закону, або обов`язків, які покладаються на нього, а також строку на який видається обмежувальний припис належить до компетенції суду.

Верховним Судом у постанові від 05.09.2019р. в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та Кримінальному кодексі України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

А за висновками Верховного Суду, які викладено у постанові від 28.04.2020р. у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19), тимчасове обмеження права кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи при видачі обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи, бо такий спір є фактично спором про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права, тому колегія суддів вважає, що у даному випадку наявний спір про право, тобто, спір, який виник між сторонами у цій справі з приводу оскарження термінового заборонного припису є приватноправовим, що з огляду на положення ст. 19 ЦПК України свідчить про те, що розгляд такого спору здійснюється в порядку цивільного судочинства за правилами встановленими ЦПК України з огляду на те, що у разі якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових чи особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Отже колегія суддів вважає, що цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України, що у свою чергу з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України є підставою для закриття провадження у справі, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, провадження у цій адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, та з урахуванням закриття провадження у справі повернути сплачений відповідачем за платіжним дорученням №18136 від 09.11.2021р. судовий збір за подання апеляційної скарги у справі №280/5338/21 у розмірі 1362 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311,315,316,321,322, п.1 ч.1 ст. 238, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021р. у справі №280/5338/21 скасувати.

Провадження в адміністративній справі №280/5338/21 за позовом ОСОБА_1 до інспектора СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Султанової Амалії Гадирівни, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа ОСОБА_2 , про скасування припису закрити.

Повернути Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області () сплачену за платіжним дорученням №18136 від 09.11.2021р. суму судового збору за подання апеляційної скарги у справі №280/5338/21 у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.01.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко