Справа № 826/10460/16
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Костюк Л.О.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді-доповідача Степанюка А.Г. про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Київської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Прокуратури Київської області (далі - Відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування наказу прокурора Київської області від 01.07.2016 № 375к про звільнення Позивача з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБ України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури області;

- зобов`язання Відповідача поновити Позивача на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБ України та Державної прикордонної служби Управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Київської області;

- зобов`язання Відповідача нарахувати (обчислити) та виплатити Прокуратури Київської області заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.07.2016 по дату фактичного поновлення на роботі, яку обчислити у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, провівши її індексацію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078;

- стягнення з прокуратури Київської області на користь позивача моральної шкоди в розмірі 300 000,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017, позовні вимоги було задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури Київської області від 01.07.2016 № 375к про звільнення Позивача із займаної посади;

- поновлено Позивача на посаді, з якої його було звільнено;

- стягнуто з Прокуратури Київської області на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 70 478,70 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03.10.2019 зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог про поновлення Позивача на посаді, з якої його було звільнено, скасовано та в цій частині направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, а в іншій частині (про визнання протиправним та скасування наказу і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) вказані судові рішення залишено без змін.

За результатами нового розгляду цієї справи в частині вирішення позовних вимог щодо поновлення Позивача на роботі Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалено рішення від 14.01.2020, яким у задоволенні позову в цій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково:

- рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено постанову, якою адміністративний позов в частині позовних вимог про поновлення на посаді задоволено частково;

- поновлено Позивача на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою прокуратури Київської області;

- у задоволенні адміністративного позову в іншій частині таких позовних вимог - відмовлено.

04.05.2020 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення до вказаної постанови суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14.12.2021 скасовано зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції та направлено справу для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.01.2022.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 задоволено заяву судді-доповідача Епель О.В. про самовідвід.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддею-доповідачем у ній визначено суддю Степанюка А.Г.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2022 заяву прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.01.2022.

Разом з тим, у ході розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суддею-доповідачем у цій справі Степанюком А.Г. подано заяву про самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, яка обґрунтована тим, що суддя брав участь у розгляді і вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення та вже виклав у складі колегії суддів свою правову позицію щодо відсутності підстав для повторного розгляду судом позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі вже були вирішені судовими рішеннями, які набрали законної сили, а також надано оцінку доводам Позивача, наведеним в його заяві про ухвалення додаткового рішення в цій справі.

У судовому засіданні Позивач проти задоволення заяви про самовідвід заперечував, вказавши, що довіряє складу суду.

Представник Відповідача при вирішенні питання про задоволення заяви про самовідвід покладався на розсуд суду.

Розглянувши вказану заяву та перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Судова колегія не переконана, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що суддя Степанюк А.Г. проявляє особисту упередженість.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. У цьому зв`язку Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Судовою колегією враховується, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Наведений висновок відображений й в ухвалі Верховного Суду від 01.04.2019 у справі № 805/1812/14.

З матеріалів справи вбачається, що, постановляючи ухвалу від 19.05.2020 про відмову в ухваленні додаткового рішення у цій справі, колегія суддів, до складу якої суддя Степанюк А.Г., вже виклала свою правову позицію щодо відсутності підстав для повторного розгляду судом позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі вже були вирішені судовими рішеннями, які набрали законної сили, а також надала оцінку доводам Позивача, наведеним в його заяві про ухвалення додаткового рішення в цій справі.

Викладене, на переконання суду, свідчить, що в учасників справи може виникнути припущення щодо упередженості чи необ`єктивності судді Степанюка А.Г. при розгляді і вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки правова позиція щодо цих самих правовідносин вже була висловлена ним у межах цієї справи.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В ухвалі від 05.05.2020 у справі №9901/118/20 Верховний Суд підкреслив, що відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо самовідводу.

За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції, оскільки у подальшому в учасників справи можуть виникнути припущення щодо небезсторонності судді Степанюка А.Г. та необ`єктивності судового рішення, то колегія суддів приходить до висновку, що подана заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Приписи ч. 2 ст. 40 КАС України визначають, що питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 38-41, 248, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву судді-доповідача Степанюка А.Г. про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Київської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

Л.О. Костюк

Повний текст ухвали складений та підписаний 26 січня 2022 року.