Справа № 932/10485/21 (2-а/932/442/21)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

01 лютого 2022 року справа 932/10485/21

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Добродняк І.Ю., Ясенова Т.І.,

при секретарі Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2021 (суддя Кондрашов І.А.) в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України до громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 про затримання з метою видворення

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України 08.12.2021 звернулось до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 , в якому просить затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на шість місяців з метою забезпечення видворення за межі України (ас1).

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2021 позов задоволений частково. Затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні, громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 строком на три місяці з метою забезпечення видворення за межі України. Суд погодився з доводами ГУ ДМС в Дніпропетровській області що відповідач не виконав без поважних причин рішення про примусове повернення, стосовно нього поданий позов про примусове видворення та є обгрунтовані підстави вважати що він ухилятиметься від його виконання. Суд зазначив, що відповідач мав залишити територію України до 14.09.2019, але навмисно ухиляється від виконання цього обов`язку, не йде на контакт з працівниками міграційної служби, постійно змінює адреси проживання. Водночас суд дійшов висновку, що затримання на шість місяців є невиправдано тривалим (ас140).

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на статтю 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на свободу та особисту недоторканість. ОСОБА_1 може самостійно покинути територію України, а тому обмеження його волі є безпідставним (ас145).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 22.04.2018 в`їхав на територію України з метою навчання (ас32).

Наказом Національної металургійної академії України від 02.05.2018 зарахований на підготовче відділення.

Наказом Національної металургійної академії України №528-с від 06.08.2018 зарахований на 1 курс металургійного факультету (ас18).

ОСОБА_1 03.09.2018 оформлена посвідка на тимчасове проживання та реєстрацію за адресою АДРЕСА_1 терміном до 14.04.2020 (ас36).

Наказом Національної металургійної академії України №302-с від 13.05.2019 ОСОБА_1 відрахований з академії за академічну неуспішність та порушення контракту (ас17).

Рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області №04.1 від 22.05.2019 скасована посвідка на тимчасове проживання від 03.09.2018 (ас41).

ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення №76 від 30.08.2019: 1) примусово повернути за межі України громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 залишити територію України до 14.09.2019; 3) заборонити громадянину Республіки Гана ОСОБА_1 в`їзд до України строком на три роки до 30.08.2022. Прийняте рішення мотивовано порушенням пункту 13 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (ас21).

Рішення про примусове повернення особисто вручено відповідачу під розпис 30.08.2019 (ас23).

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.07.2021 у справі №932/13508/19 частково задоволений позов ОСОБА_1 та визнано протиправним і скасовано рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області №76 від 30.08.2019 в частині заборони в`їзду до України строком на три роки до 30.08.2022 (ас60).

Згідно протоколу №081715 від 06.12.2021, громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 затриманий працівниками УМП ГУ НП в Дніпропетровській області у відповідності до статті 261 КУпАП (ас69).

Рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 06.12.2021 громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення примусового видворення (ас71).

Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська 21.12.2021 прийнято рішення у справі №932/10447/21: задовольнити позов ГУ ДМС в Дніпропетровській області та примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 (ас153).

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулись із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 13 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці і особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання і отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк дії посвідки на тимчасове проживання у випадку, визначеному частиною 13 статті 4 цього Закону, становить період навчання.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців і осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), в тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними в межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. В рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Вказаний строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», рішення про примусове повернення іноземців і осіб без громадянства, зазначених в частині 1 цієї статті, може супроводжуватись забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», один з примірників рішення про примусове повернення іноземців і осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. В рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців і осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України в строк, вказаний в рішенні про примусове повернення.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в разі прийняття рішення про примусове повернення в паспортному документі іноземця або особи без громадянства скасовується віза і вилучаються документи, що підтверджують законні підстави перебування в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), в тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців і осіб без громадянства, які затримані ними в межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», рішення суду про примусове видворення іноземців і осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), в тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців і осіб без громадянства, зазначених в частині 1 цієї статті, в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці і особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, в тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. В разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до частини 1 статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само в разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), в тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи, організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України, строк затримання іноземців і осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З аналізу перелічених норм, для затримання іноземця чи особи без громадянства з метою забезпечення видворення мають існувати три обставини: 1) ухилення від виїзду після прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення; 2) прийняття компетентним органом рішення про примусове видворення; 3) звернення до суду з позовом про примусове видворення.

Як вказано вище, всі ці три перелічені обставини стосовно відповідача настали. ОСОБА_1 в`їхав в Україну з метою навчання і на строк навчання до 14.04.2020 йому видана посвідка на тимчасове проживання. Провчившись менше року на 1 курсі металургійного факультету Національної металургійної академії України, ОСОБА_1 відрахований з академії за академічну неуспішність. Тобто з 13.05.2019 для нього перестали існувати законні підстави перебування на території України у відповідності до частини 13 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Як наслідок, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 5-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», з 22.05.2019 скасована посвідка на тимчасове проживання та з цієї дати ОСОБА_1 став нелегальним мігрантом у відповідності до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Оскільки відповідач після 22.05.2019 втратив підстави для подальшого перебування в Україні та ухиляється від виїзду, ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення №76 від 30.08.2019 про його примусове повернення. Законність цього рішення перевірена судом та рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.07.2021 воно визнано правомірним в частині примусового повернення до 14.09.2019.

Громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 30.08.2019 особисто отримав рішення про примусове повернення але, в порушення частини 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», більше двох років жодних дій для його виконання не вчинив. Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що є обгрунтовані підстави вважати що відповідач і надалі ухилятиметься від його виконання, з урахуванням тривалого строку перебування на території України без законних підстав.

З огляду на виклад, є законними: затримання відповідача, прийняття рішення ГУ ДМС в Дніпропетровській області про його поміщення до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства з метою забезпечення примусового видворення та звернення до суду з позовом про примусове видворення.

Оскільки очевидним є порушення законодавства про правовий статус іноземців, яке на протязі більше двох років вчиняє громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 , є правомірним рішення районного суду про його затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на три місяці з метою забезпечення видворення за межі України.

Задовольняючи позов, районний суд правильно вказав, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця, не є особою, яка потребує додаткового захисту; на нього не розповсюджуються заборони примусового повернення, примусового видворення, видачі, передбачені статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Стосовно доводів апеляційної скарги що кожен має право на свободу та особисту недоторканість, - відповідно до пункту f частини 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним є арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої проводиться процедура депортації або екстрадиції.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 271, 289, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2021 без змін.

Постанова набирає законної сили з 01.02.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді І.Ю. Добродняк

судді Т.І. Ясенова