Справа № 160/17555/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/17555/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року, у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «ПЕРЛИНА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства «ПЕРЛИНА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ №3172-п від 26.11.2020 «Про проведення фактичної перевірки СФГ «ПЕРЛИНА».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в оскаржуваному наказі відсутні конкретні (фактичні) підстави для проведення перевірок, окрім посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки, які не свідчать про наявність інформації, яка може слугувати підставою для прийняття зазначеного наказу та необхідності здійснення податкового контролю у формі фактичної перевірки. Також, позивач наголошує на тому, що в наказі відсутня інформація про період діяльності, який повинен перевірятись, оскільки посилання на ст.102 Податкового кодексу України, не може бути визначенням перевіряємого періоду так як регулює питання застосування строків давності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області №3172-п від 26.11.2020 «Про проведення фактичної перевірки СФГ «ПЕРЛИНА».

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем прийнято наказ від 26.11.2020 №3172-п «Про проведення фактичної перевірки СФГ «Перлина».

Оскаржуваний наказ обґрунтовано посиланням на п.п.80.2.2, та 80.2.5 п.80.2. ст.80 ПК України, а в п.3 наказу зазначено про початок перевірки з 30.11.2020, тривалістю не більше 10 діб. Період діяльності, який буде перевірятись згідно ст.102 Податкового кодексу України.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як оскаржуваний наказ не відповідає вимогам ПК України, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно пп. 19-1.1.14, п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19 цього Кодексу здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності відповідних підстав.

Згідно пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, однією з підстав проведення фактичної перевірки є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин Селянського (фермерського) господарства «ПЕРЛИНА» оскаржено наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.11.2020 №3172-п «Про проведення фактичної перевірки СФГ «Перлина».

В даному випадку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачем зазначається, що в оскаржуваному наказі відсутні конкретні (фактичні) підстави для проведення перевірок, окрім посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки, які не свідчать про наявність інформації, яка може слугувати підставою для прийняття зазначеного наказу та необхідності здійснення податкового контролю у формі фактичної перевірки. Також, позивач наголошує на тому, що в наказі відсутня інформація про період діяльності, який повинен перевірятись, оскільки посилання на ст.102 Податкового кодексу України, не може бути визначенням перевіряємого періоду так як регулює питання застосування строків давності.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а також надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевикладених положень податкового законодавства вбачається, що податкові органи мають право на проведення фактичної перевірки платників податків з метою здійснення функцій (відповідно до п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва, обігу, зберігання підакцизних товарів.

При цьому, необхідною умовою для видання наказу про проведення фактичної перевірки платника податків є наявність інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства, що могло б бути підставою для проведення фактичної перевірки на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 ПК України.

Між тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, оскаржуваний наказ не містить будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють. Крім того, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій була встановлена податковим органом

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року (справа № 520/10214/2020), від 16 вересня 2021 року (справа №120/1431/20-а), від 08 вересня 2020 року (справа № 640/21536/19), від 19 листопада 2020 року (справа №160/7971/19), від 17 грудня 2020 року (справа № 520/12028/18).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області- залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник