Справа № 640/15750/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Кучми А.Ю.,

Беспалова О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, в якому просила суд:

- визнати неправомірними дії УПСЗН Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо відмови у наданні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщенні особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно Постанови КМУ №505 від 01 жовтня 2014 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - у період з дня звернення про призначення грошової допомоги 27 грудня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, та зазначає про наявність права на щомісячну адресну грошову допомогу як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки згідно з Порядком держава гарантує право особи на поновлення виплати грошової допомоги у разі зміни обставин, які вплинули на припинення виплати такої допомоги.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивачем (надалі - апелянт) подано до суду апеляційну скаргу та просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що остання 27 грудня 2018 року подано до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації заяву про надання щомісячної адресної грошової допомоги, як внутрішньо переміщенні особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно Постанови КМУ №505 та надала довідку, яка підтверджує її працевлаштування.

На адресу суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив, в якому останній зазначає, що рішення прийнято судом першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що при прийнятті рішень Управління діяло в межах повноважень та на підставі Порядку, затвердженого постановами Кабінету міністрів України №505 та №212, що підтверджує відсутність неправомірних дій Управління щодо відмови у наданні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно Постанови КМУ №505 від 01.10.2014. Крім того, зазначає, що позивач стверджує, що звертався до відповідача з заявою від 27 грудня 2018 року, проте доказів на підтвердження свого твердження не надав.

Для з`ясування всіх обставин справи, Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації надати до суду апеляційної інстанції: належним чином засвідчені копії документів (заява) зареєстрованих 27 грудня 2018 року за №423 головним спеціалістом Гузь О.О.

На адресу суду апеляційної інстанції від Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації на виконання ухвали суду надійшли документи: копія Довідки від №1-26/25 від 26 грудня 2018 року та копію Витягу з Журналу про реєстрацію приймання заяв і документів для призначеннях усіх видів соціальної допомоги.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації з 30.10.2014 року, як внутрішньо переміщена особа.

Суд першої інстанції зазначав, що 27.12.2018 року позивач звернулась до відповідача із повідомленням про своє працевлаштування та прохання щодо призначення їй щомісячної адресної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", проте жодної відповіді від відповідача не отримала.

Так, 30 січня 2019 року ОСОБА_1 , як уповноважений представник своєї родини, звернулась до відповідача щоб повідомити відповідача про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, як передбачено п. 5 Постанови №505, а також дізнатися про рішення відповідача щодо заяви позивача від 27.12.2018 та отримала відповідь, що рішення ще не має, але воно буде прийнято під час розгляду її заяви від 30.01.2019 і вона дізнається про його зміст за загальною сумою грошової допомоги, яку отримає в лютому.

З отриманих на відповідний банківський рахунок грошових коштів у розмірі 1000 грн. позивач дійшла висновку, що її заяву на призначення грошової допомоги від 27.12.2018 року відповідач залишив без задоволення.

Листом від 25.03.2019 року №37/10-4356 Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації повідомило позивача про відмову в призначенні щомісячної адресної допомоги, згідно пункту 3.5 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" з тих підстав, що особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

В листі вказано, що рішенням від 17.01.2015 року Управлінням проведено призначення щомісячної адресної допомоги з 30.10.2014 по 29.12.2014 в розмірі 1768,00 грн. з розрахунку на місяць, з 30.12.2014 по 27.02.2015 в розмірі 1326,00 грн. з розрахунку на місяць (застосування пункту 7 Порядку - розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків), з 28.05.2015 по 29.04.2015 в розмірі 884,00 грн. з розрахунку на місяць (застосування пункту 7 Порядку - на наступний період - припиняється).

Також зазначено, що на заяву ОСОБА_1 від 30.01.2019 року щодо призначення щомісячної адресної допомоги, Рішенням комісії №7 від 14.02.2019 року проведено призначення щомісячної адресної допомоги з 31.01.2019 по 30.07.2019 в розмірі 1000,00 грн. з розрахунку на місяць.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги, як внутрішньо переміщенні особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно Постанови КМУ №505 від 01 жовтня 2014 року протиправними, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суду першої інстанції виходив, з того, що позивач не підтверджено працевлаштування, як і те, що в матеріалах справи не містять підтверджень того, що позивач саме 27.12.2018 зверталась до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат утвореної районною державною Дніпровського району міста Києва від 14.02.2019 №7, ОСОБА_1 призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

В частині позовних вимог щодо визнати неправомірними дії УПСЗН Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо відмови у наданні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщенні особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно Постанови КМУ №505 від 01 жовтня 2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок - № 505).

Пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з абзацом 9 пункту 3 Порядку № 505 для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Пунктом 7 Порядку № 505 передбачено, що, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Судом першої інстанції встановлено, що вперше позивач звернулась із заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, до Управління 30.10.2014 р. В заяві зазначила склад сім`ї 3 особи: вона, чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням від 31.10.2014 року заяву задоволено та призначено щомісячну адресну грошову допомогу як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 1768 гри. щомісячно на сім`ю з 30.10.2014 р. по 29.04.2015 р із розрахунку: позивач 442,00 грн., чоловік ОСОБА_2 442,00 грн., дочка ОСОБА_3 - 884,00 грн.

Рішенням від 17.01.2015 року здійснено перерахунок раніше призначеної допомоги: з 01.11.2014 р. по 29.12.2014 р. - 1768,00 грн., з 30.12.2014 по 27.02.2015 р. - 1326,00 грн. (зменшено через два місяці від дати призначення на 50% суму для працездатних непрацюючих членів сім`ї), з 28.02.2015 по 29.04.2015 р. - 884,00 грн. (виплати для працездатних непрацюючих членів сім`ї припинено).

Так, останнім абзацом пункту 12 Порядку № 505 передбачено, що виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач в апеляційній скарзі звертав увагу на те, що останньою 27.12.2018 року подано до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації заяву про надання щомісячної адресної грошової допомоги, як внутрішньо переміщенні особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно Постанови КМУ №505.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що в матеріалах справи відсутня заява від 27.12.2018 року, проте позивач зазначає, що її заява була зареєстрована відповідачем №423 від 27 грудня 2018 року головним спеціалістом Гузь О.О. та не була розглянута відповідачем.

Для з`ясування всіх обставин справи, Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації надати до суду апеляційної інстанції: належним чином засвідчені копії документів (заява) зареєстрованих 27 грудня 2018 року за №423 головним спеціалістом Гузь О.О.

На адресу суду апеляційної інстанції від Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації на виконання ухвали суду надійшли документи: копія Довідки від №1-26/25 від 26 грудня 2018 року та копію Витягу з Журналу про реєстрацію приймання заяв і документів для призначеннях усіх видів соціальної допомоги.

Так, в журналі реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги 27.12.2018 року під №423 зареєстровано Довідка з роботи, надана ОСОБА_3 .

Крім того, відповідачем надано суду апеляційної інстанції Довідку Державного управління справами №1-26/25 від 26.12.2018, в якій зазначено, що ОСОБА_3 дійсно працює в Державному підприємстві Державного управління справами по обслуговуванню офіційних заходів «Гарант-сервіс» на посаді офіціанта 5 (п`ятого) розряду з 22 жовтня 2018 року, згідно Наказу №172-к від 19.10.2018 року по теперішній час.

Колегією суддів досліджено надані відповідачем вищезазначені документи та встановлено, що позивач було подано до відповідача докази працевлаштування, а отже висновки суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять підтверджень працевлаштування позивача, як і не містять підтверджень того, що позивач саме 27.12.2018 року зверталась до відповідача з вказаною вище заявою є необґрунтованими.

Щодо висновку суду першої інстанції про призначення ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат утвореної районною державною Дніпровського району міста Києва від 14.02.2019 №7, колегія суддів до даних висновків ставиться критично, з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат утвореної районною державною Дніпровського району міста Києва від 12.02.2019 №7, в якому зазначено про виплату ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 (категорія: Дитина до 18 років) допомоги в розмірі 1000,00 грн (стор. 59 том І).

Колегією суддів встановлено, що у даному випадку допомогу нараховувалося на малолітню дитину позивачки ( ОСОБА_3 ), а не поновлення виплати позивачу, як зазначив суд першої інстанції.

Отже, в даному випадку висновки суду першої інстанції про поновлення виплати позивачці допомоги, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 N 689 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" було внесено зміни до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 N 505, якими абзац 10 пункту 3 Порядку №505 викладено у такій редакції: "особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність".

Колегія суддів звертає увагу позивача, що з прийняттям таких змін грошова допомога у разі припинення її виплати відповідно до пункту 7 Порядку не призначається не лише на наступний строк, а в подальшому взагалі.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у відповідача правових підстав для призначення позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 01.01.2019 року, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав до задоволення позовних вимог позивача, але за інших мотивів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виключно з підстав, викладених у постанові апеляційного суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - змінити, зазначивши, що підстави для відмови у задоволенні позовних вимог викладені у мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-317, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року - змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: А.Ю. Кучма

О.О. Беспалов