Справа № 320/11500/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Київській області до Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС ДПС у Київській області звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" про стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують боржника у розмірі 3 325 172,33 грн., в рахунок погашення податкового боргу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначає контролюючий орган у відповідача наявний податковий борг по податку на додану вартість, який виник на підставі самостійно поданих платником податку податкових декларацій: від 18.01.2019 за грудень 2018 на суму 580 437,00 грн; від 19.02.2019 за січень 2019 на суму 299 945,00 грн; від 20.03.2019 за лютий 2019 на суму 544 390,00 грн; від 19.04.2019 за березень 2019 на суму 747 148,00 грн; від 20.05.2019 за квітень 2019 на суму 675 183,00 грн; від 19.06.2019 за травень 2019 на суму 1 030,00 грн; від 11.07.2019 за червень 2019 на суму 1 014,00 грн; від 15.08.2019 за липень 2019 на суму 1 008,00 грн; від 18.09.2019 за серпень 2019 на суму 1 050,00 грн; від 18.10.2019 за вересень 2019 на суму 2 760,00 грн; від 19.11.2019 за жовтень 2019 на суму 3 008,00 грн.

Також контролюючим органом було нараховано штрафні санкції на податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2019 на суму 52,00 грн; податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019 на суму 85,06 грн; податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019 на суму 68,32 грн; податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2019 на суму 1 014,99 грн.

Крім того позивачем нараховано пеню відповідно до ст.129 ПКУ на загальну суму 466 978,96 грн.

Позивач зазначив, що ним було виставлено податкову вимогу КП «Переяслав-Хмельницьктепломережа» форми «Ю» від 03.08.2004 №1/235 на суму податкового боргу 675,37 грн, яку отримано відповідачем.

Відповідні грошові зобов`язання не були сплачені відповідачем, внаслідок чого утворився податковий борг у розмірі 3 325 172,33 грн.

За наведених підстав та у зв`язку із несплатою відповідачем згаданої суми грошових зобов`язань у добровільному порядку позивач звернувся до суду із даним позовом про їх стягнення в судовому порядку.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПК України).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

Отже факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

За правилами пункту 59.1 статті 59 ПК України порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У той же час відповідно до пункту 59.5 цієї ж статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу вимог підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною, якщо, зокрема, сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Відтак надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений повністю (у певний період взагалі не існував), а через деякий час виник знову, контролюючий орган зобов`язаний направити (вручити) йому нову податкову вимогу на суму такого нового узгодженого грошового зобов`язання.

В даному випадку у відзиві на позовну заяву позивач зазначав, що у підприємства відсутній борг, оскільки податок на додану вартість згідно поданих податкових декларацій сплачений у повному обсязі та у строк визначений законодавством. Також, представником відповідача зазначено про невиконання позивачем численних судових рішень, ухвалених на користь підприємства, в тому числі судових рішень зобов`язального характеру про зарахування сплати податкових зобов`язань за призначенням платежів, що своєю чергою свідчить про викривлену інформацію про наявність податкового боргу. Відтак, у зв`язку з невідображенням в інтегрованих картках платника в АІС «Податковий блок» інформації про судові рішення, ухвалені на користь підприємства, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, позивачем безпідставно нараховується та не виключається з обліку пеня, нарахована у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань, визначених на підставі таких податкових повідомлень-рішень, які визнано протиправними та скасовано судом.

Перевіривши доводи відповідача, колегія судді встановила наявність судових рішень, які вплавають на правильність формування історії податкового боргу відповідача, а саме:

-постанова Київського окружного адміністративного суду від 20.04.2017, яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 залишена без змін, у справі №810/419/17 за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа», якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 15.07.2016 № ;

- постанова Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2017, яка постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018 залишена без змін, у справі №810/422/17 за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа», якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Переяслав-Хмельницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 05.02.2016 №;

- постанова Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2017 у справі №810/3539/17 за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа", якою визнано протиправними дії Переяслав-Хмельницького відділення Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби Київської області щодо зміни призначення платежів КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» з податку на додану вартість за червень, липень та серпень 2016 р.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Переяслав-Хмельницького відділення Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби Київської області від 12.10.2016 № про нарахування штрафу в розмірі 27418,29 грн.;

- рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 у справі №810/4054/16 за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" про стягнення податкового боргу у розмірі 3481564,99 грн, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення податкового боргу.

- окрема ухвала Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2018, якою зобов`язано усунути причини та умови, які сприяли порушенню закону щодо порушень в обліку платежів Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа", а саме в інтегрованих картках платника з податку на додану вартість, з податку на прибуток підприємств та частини чистого прибутку за 2008-2017 р.р., обов`язок ведення яких покладено на Головне управління ДФС у Київській області; зобов`язано повідомити суд впродовж двох місяців з дня отримання окремої ухвали про усунення порушень, вказаних в окремій ухвалі.

- рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі 320/6229/18 за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа», яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 20.09.2017 №.

- рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 у справі №320/6969/18 за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа», яким визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління державної фіскальної служби у Київській області від 27.09.2018 № та № .

Суд першої інстанції вірно зазначив, що для правильного вирішення даного спору суду необхідно встановити, якою є сума податкового боргу підприємства, чи дійсно існує податковий борг, чи правильно відображаються в інтегрованій картці платника відомості щодо нарахування та погашення податкових зобов`язань, а також виключення з обліку штрафних санкцій та пені у зв`язку з набранням законної сили судовими рішеннями.

Зі змісту інтегрованої картки платника податків - КП «Переяслав-Хмельницьктепломережа» вбачається, що станом на 31.12.2018 заборгованість становила 3567721,05 грн., в тому числі нараховано пеню у розмірі 769325,65 грн.

При цьому рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 у справі №810/4054/16 за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" про стягнення податкового боргу у розмірі 3481564,99 грн, у задоволенні позовних вимог про стягнення податкового боргу відмовлено.

В ході розгляду адміністративної справи №810/419/17 судом було встановлено неправомірність нарахування відповідачу податкового боргу по податковим деклараціям по податках починаючи з 2012 р. по 2016 р. та не здійснення вилучення із обліку нарахованих відповідачу на підставі відповідних податкових повідомлень-рішень сум грошових зобов`язань та не здійснено облік сплачених відповідачем сум податкового зобов`язання за призначенням платежу, що в свою чергу призвело до того, що наведена в інтегрованих картках відповідача з податку на додану вартість, з податку на прибуток підприємств та частини чистого прибутку за 2008-2017 р.р. інформація не є достовірною та окремою ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 зобов`язано контролюючий орган усунути причини та умови, які сприяли порушенню закону щодо порушень в обліку платежів Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа", а саме в інтегрованих картках платника з податку на додану вартість, з податку на прибуток підприємств та частини чистого прибутку за 2008-2017 р.р., обов`язок ведення яких покладено на Головне управління ДФС у Київській області; зобов`язано повідомити суд впродовж двох місяців з дня отримання окремої ухвали про усунення порушень, вказаних в окремій ухвалі.

На виконання окремої ухвали суду податковим органом було виключено з обліку нараховані штрафні санкції.

29.01.2019 відповідачу було нараховано пеню по податковій декларації № від 19.10.2016, № від 19.11.2016, № від 19.12.2015, № від 19.01.2017, № від 20.07.2017; 20.02.2019 по податковій декларації № від 20.02.2017, № від 20.02.2017, № від 20.02.2017, № від 20.03.2017; 27.03.2019 по податковій декларації № від 20.04.2017, № від 19.05.2017; 24.09.2019 по податковій декларації № від 19.04.2018; 29.05.2019 по податковій декларації № від 19.04.2018; 24.06.2019 по податковій декларації № від 18.05.2018; 25.07.2019 по податковій декларації № від 18.05.2018.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані податкові декларації були предметом розгляду адміністративних справи №320/6229/18 та 320/6969/18, в ході яких було встановлено сплату підприємством податкових зобов`язань згідно таких податкових декларацій.

Вказані обставини свідчать про відсутність у контролюючого органу правових підстав для повторного нарахування грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість відповідачу та як наслідок повторного внесення до інтегрованої картки такої заборгованості.

Нарахування відповідачу грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на підставі податкових декларацій № від 19.10.2016, № від 19.11.2016, № від 19.12.2015, № від 19.01.2017, № від 20.07.2017; 20.02.2019 по податковій декларації № від 20.02.2017, № від 20.02.2017, № від 20.02.2017, № від 20.03.2017; 27.03.2019, № від 20.04.2017, № від 19.05.2017; 24.09.2019, № від 19.04.2018; 29.05.2019 по податковій декларації № від 19.04.2018; 24.06.2019 по податковій декларації № від 18.05.2018; 25.07.2019, № від 18.05.2018, також підтверджується розрахунком новоствореного податкового боргу до стягнення КП "Переяслав-Хмельницьктепломережа".

Щодо податкових зобов`язань за 2019 рік, слід зазначити наступне.

Відповідачем було самостійно подано податкові декларації: від 18.01.2019 за грудень 2018 на суму 580 437,00 грн; від 19.02.2019 за січень 2019 на суму 299 945,00 грн; від 20.03.2019 за лютий 2019 на суму 544 390,00 грн; від 19.04.2019 за березень 2019 на суму 747 148,00 грн; від 20.05.2019 за квітень 2019 на суму 675 183,00 грн; від 19.06.2019 за травень 2019 на суму 1 030,00 грн; від 11.07.2019 за червень 2019 на суму 1 014,00 грн; від 15.08.2019 за липень 2019 на суму 1 008,00 грн; від 18.09.2019 за серпень 2019 на суму 1 050,00 грн; від 18.10.2019 за вересень 2019 на суму 2 760,00 грн; від 19.11.2019 за жовтень 2019 на суму 3 008,00 грн.

Згідно наявних у матеріалах справи платіжних доручень податок на додану вартість за вказаними податковими деклараціями був сплачений підприємством у повному обсязі та у строк передбачений законом.

Вказані обставини спростовують доводи апелянта про те, що підприємство не сплатило самостійно визначене ним податкове зобов`язання з ПДВ за грудень 2018 року, січень - листопад 2019 року.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані контролюючим органом документи на підтвердження наявності у відповідача податкового боргу містять недостовірну інформацію про наявність такого боргу, а отже не можуть бути належним та допустимим доказом наявності податкового боргу.

У апеляційній скарзі відсутні пояснення з приводу наведених вище обставин.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 у справі №810/4054/16 скасовано суму податкового боргу визначену податковою вимогою від 03.08.2004 №1/235, на яку посилається позивач і у даній справі.

Отже така вимога в силу приписів 60 Податкового кодексу України вважається відкликаною, що виключає у контролюючого органу звернення до суду із такою податковою вимогою щодо стягнення податкового боргу.

Враховуючи викладені обставини у сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому прийняв рішення за правильного застосування відповідних норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких