Справа № 160/5045/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2022 року м. Дніпросправа № 160/5045/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Новошицька О.О.

за участю позивача - ОСОБА_1 .

представника відповідачів - Лисенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Донецького юридичного інституту МВС України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року (головуючий суддя Віхрова В.С.)

в адміністративній справі №160/5045/21 за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

Криворізького навчально-наукового інституту Донецького юридичного інституту МВС України (м. Кривий Ріг), правонаступником якого є Криворізький навчально-науковий інститут Донецького державного університету внутрішніх справ (відповідач-1),

Донецького юридичного інституту МВС України, правонаступником якого є Донецький державний університет внутрішніх справ (відповідач-2)

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 05.04.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідачів: Криворізького навчально-наукового інституту Донецького юридичного інституту МВС України (м. Кривий Ріг) (відповідач-1) та Донецького юридичного інституту МВС України (відповідач-2), просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ректора Донецького юридичного інституту МВС України С. Вітвіцького №112 о/с від 15 березня 2021 року в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), рядового поліції ОСОБА_1 , курсанта навчального взводу № 301/18-(П)-Б факультету № 1, відрахувавши його з інституту 15.03.2021 р.;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції, зарахувавши його як курсанта денної форми здобуття освіти Донецького юридичного інституту МВС України за кошти державного бюджету;

- стягнути з Криворізького навчально-наукового інституту Донецького юридичного інституту МВС України моральну шкоду в розмірі 20000грн. без утримання податків та зборів.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.03.2021 року наказом Донецького юридичного інституту МВС України №53 «Про застосування заходів дисциплінарного впливу до рядового поліції ОСОБА_1 » встановлено, що відповідно до доповідної записки декана факультету №1 Криворізького навчально-наукового інституту підполковника поліції ОСОБА_2 (вих. від 26.02.2021 року №948) встановлено, що 26.02.2021 року в клауд-месенджері «Telegram» декількома каналами були опубліковані відеоматеріали за участю курсанта 301/18 навчального взводу факультету №1 КННІ ДЮІ МВС України рядового поліції ОСОБА_1 , які дискредитують ОСОБА_1 , як працівника органів Національної поліції України. Вказані відеоматеріали рядовий поліції ОСОБА_1 особисто виклав у соціальній мережі «Instagram». Наказом ректора інституту від 26.02.2021 року №121 «Про організацію та проведення службового розслідування» затверджено склад дисциплінарної комісії, було вжито відповідних заходів, зібрані матеріали та складено висновок службового розслідування (перевірки) від 09.03.2021 року, за результатом якого були встановлені факти грубого порушення службової дисципліни та скоєння дисциплінарного проступку з боку курсанта 301/18 навчального факультету №1 КННІ ДЮІ МВС України рядового поліції ОСОБА_1 . На підставі вищевикладеного, за порушення службової дисципліни, що виразилось в негідній, аморальній і розбещеній поведінці, яка підриває авторитет Донецького юридичного інституту МВС України і Національної поліції України, курсанта навчального взводу №301/18-(П)-Б факультету №1 Донецького юридичного інституту МВС України рядового поліції ОСОБА_1 відраховано з інституту та звільнено зі служби в поліції. Того ж дня, наказом Донецького юридичного інституту МВС України №112 о/с від 15.03.2021 року позивача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» та відраховано з інституту. Позивач вказує, що в листопаді місяці 2020 року його запросив давній друг на святкування свого дня народження. Святкування відбувалося у вільний від служби день та у місці, яке жодним чином не пов`язано із виконанням службової діяльності курсантського життя. Про той факт, що позивач навчається в Донецькому юридичному інституті МВС України та є курсантом крім нього ніхто не знав. Під час святкування позивач записав на свій телефон відео про те, як він вміє танцювати під музичний супровід. На відео відсутні будь-які докази того, що він є курсантом Донецького юридичного інституту, а також будь-які факти, які свідчать про те, що його поведінка підриває авторитет саме Донецького юридичного інституту МВС України і Національної поліції України взагалі. Позивач вважає, що на відео, де він танцює під музику відсутні будь-які факти та докази того, що він своїми діями підриває авторитет Донецького юридичного інституту МВС України та Національної поліції України взагалі. Позивач вказує на те, що оскаржуваний наказ про звільнення порушує його права, що спричиняє йому моральні страждання, а тому просить стягнути моральну шкоду з Криворізького навчально-наукового інституту Донецького юридичного інституту МВС України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ректора Донецького юридичного інституту МВС України С. Вітвіцького №112 о/с від 15 березня 2021 року в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), рядового поліції ОСОБА_1 , курсанта навчального взводу № 301/18-(П)-Б факультету № 1, відрахувавши його з інституту 15.03.2021 року.

Поновлено позивача на службі в поліції, зараховано ОСОБА_1 як курсанта денної форми здобуття освіти Донецького юридичного інституту МВС України за кошти державного бюджету.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на службі в поліції, зарахувавши його як курсанта денної форми здобуття освіти Донецького юридичного інституту МВС України за кошти державного бюджету.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В порядку розподілу судових витрат стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Криворізького навчально-наукового інституту Донецького юридичного інституту МВС України та Донецького юридичного інституту МВС України судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. пропорційно:

- 1000 грн. з Криворізького навчально-наукового інституту Донецького юридичного інституту МВС України;

- 1000 з Донецького юридичного інституту МВС України.

В задоволенні іншої частини вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником відповідача-2 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що контрактом №313/18 від 15.08.2018 року, укладеного між позивачем та Донецьким юридичним інститутом, Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області, передбачено дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку виконавця (відповідача), службової та навчальної дисципліни, вимог законодавства України, зокрема, нормативно-правових актів з питань здобуття освіти та проходження служби в Національній поліції України. 29.01.2021 року на інструктивній нараді, проведеній проректором-директором Криворізького навчально-наукового інституту ДЮІ МВС України ОСОБА_3 з курсантами 3-го курсу, в числі яких був присутній позивач під особистий підпис у відповідній відомості курсантам, в тому числі позивача, було доведено про недопущення виготовлення та розповсюдження в соціальних мережах матеріалів, які дискредитують працівника Національної поліції України. Але, незважаючи на вищевикладене, 26.02.2021 року за інформацією декана факультету №1 КННІ, підполковника поліції ОСОБА_4 стало відомо, що проводячи моніторинг соціальних мереж курсантів вищевказаного факультету, в клауд-месенджері «Telegram» декількома каналами були опубліковані відеоматеріали за участю курсанта 301/18 навчального взводу факультету №1 КННІ ДЮІ МВС України рядового поліції ОСОБА_1 , які дискредитують останнього як працівника Національної поліції України. Первинною перевіркою встановлено, що вказані відеоматеріали рядовий поліції ОСОБА_1 особисто виклав у соціальній мережі «Instagram» на своїй сторінці. На підставі доповідної записки від 26.02.2021 року №948 проректора-директора Криворізького навчально-наукового інституту ДЮІ МВС України ОСОБА_5 від 26.02.2021 року наказом Донецького юридичного інституту МВС України від 26.02.2021 року №121 було призначено службове розслідування за вищевказаним фактом порушення службової дисципліни курсантом 3-го курсу факультету №1 рядовим поліції ОСОБА_1 . За результатами проведеного службового розслідування та зібраних матеріалів було складено висновок службового розслідування за вказаним фактом порушення службової дисципліни і скоєння дисциплінарного проступку від 15.03.2021 за вихідним № 1133, з яким ОСОБА_1 було ознайомлено, але від підпису про ознайомлення він відмовився, про що було зроблено відповідний напис та засвідчено фахівцями ВКЗ ДЮІ МВС України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни курсантом 3-го курсу факультету №1 рядовим поліції ОСОБА_1 від 15.03.2021 встановлено, що наведений запис було зроблено у нічний час 13.11.2020 року, коли курсант ОСОБА_1 перебував не при виконанні службових обов`язків. Під відеозаписом клауд-месенджері «Telegram» розміщено текстовий запис, яким ОСОБА_1 ідентифіковано, як курсанта Донецького юридичного інституту МВС України. Відеозапис та коментар в клауд-месенджері «Telegram» доступний для перегляду громадян. Відповідач-2 вважає, що Донецький юридичний інститут МВС України в зазначеному випадку під час проведення службового розслідування та видання відповідних наказів за фактом порушення службової дисципліни і вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 діяв відповідно до вимог та положень діючого вищезазначеного законодавства України, а також відомчих наказів МВС України.

В судовому засіданні представником відповідача-2 надано клопотання про зміну назви відповідачів. Вказує що Наказом МВС України від 12.04.2021 №260 «Про зміну типу і перейменування Донецького юридичного інституту МВС України» змінено найменування відповідача-1 та відповідача-2 у справі. Повне найменування відповідача-1: Криворізький навчально-науковий інститут Донецького державного університету внутрішніх справ. Повіне найменування відповідача-2: Донецький державний університет внутрішніх справ.

У зв`язку з зазначеним допущено заміну відповідача-1 та відповідача-2 правонаступниками: правонаступником Криворізького навчально-наукового інституту Донецького юридичного інституту МВС України (м. Кривий Ріг) допущено Криворізький навчально-науковий інститут Донецького державного університету внутрішніх справ (відповідач-1); правонаступником Донецького юридичного інституту МВС України допущено Донецький державний університет внутрішніх справ (відповідач-2).

В судовому засіданні представник відповідача-1 підтримала доводи апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Позивач заперечив проти апеляційної скарги. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.08.2018 року між позивачем, виконавцем - Донецьким юридичним інститутом МВС України, а також замовником - Головним управлінням Національної поліції України у Дніпропетровській області, - підписано контракт №313/18 про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті МВС України.

Згідно розділу І Контракту предметом контракту є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю 081 «Право».

Відповідно до розділу II Контракту особа зобов`язується дотримуватися правил внутрішнього розпорядку Виконавця, службової та навчальної дисципліни, вимог законодавства України, зокрема нормативно-правових актів з питань здобуття вищої освіти та проходження служби в Національній поліції України.

15.03.2021 року наказом Донецького юридичного інституту МВС України №53 «Про застосування заходів дисциплінарного впливу до рядового поліції ОСОБА_1 » встановлено, що відповідно до доповідної записки декана факультету №1 Криворізького навчально-наукового інституту підполковника поліції ОСОБА_2 (вих. від 26.02.2021 року №948) встановлено, що 26.02.2021 в клауд-месенджері «Telegram» декількома каналами були опубліковані відеоматеріали за участю курсанта 301/18 навчального взводу факультету №1 КННІ ДЮІ МВС України рядового поліції ОСОБА_1 , які дискредитують ОСОБА_1 , як працівника органів Національної поліції України.

Вказані відеоматеріали рядовий поліції ОСОБА_1 особисто виклав у соціальній мережі «Instagram». Наказом ректора інституту від 26.02.2021 року № 121 «Про організацію та проведення службового розслідування» затверджено склад дисциплінарної комісії, було вжито відповідних заходів, зібрані матеріали та складено висновок службового розслідування (перевірки) від 09.03.2021 року, за результатом якого були встановлені факти грубого порушення службової дисципліни та скоєння дисциплінарного проступку з боку курсанта 301/18 навчального факультету №1 КННІ ДЮІ МВС України рядового поліції ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, за порушення службової дисципліни, що виразилось в негідній, аморальній і розбещеній поведінці, яка підриває авторитет Донецького юридичного інституту МВС України і Національної поліції України, курсанта навчального взводу №301/18-(П)-Б факультету №1 Донецького юридичного інституту МВС України рядового поліції ОСОБА_1 відраховано з інституту та звільнено зі служби в поліції.

Того ж дня, наказом Донецького юридичного інституту МВС України №112 о/с від 15.03.2021 року позивача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» та відраховано з інституту.

Позивач вважає протиправним наказ Донецького юридичного інституту МВС України №112 о/с від 15.03.2021 року про його звільнення.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України від 15.03.2018 № 2337-VIII, яким затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Предметом спору є правомірність/протиправність наказу про відрахування позивача зі служби в поліції, а саме як курсанта денної форми здобуття освіти Донецького юридичного інституту МВС України за кошти державного бюджету.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на момент відрахування мав статус рядового поліції, при цьому позивача оскаржуваним наказом було звільнено зі служби в поліції.

Отже вказані правовідносини врегульовані спеціальними нормами законодавства, якими регулюється діяльність працівників поліції.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Отже вказаною нормою передбачено різні види дисциплінарних стягнень.

При цьому, зазначені види дисциплінарних стягнень застосовуються з урахуванням тяжкості вчиненого проступку.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення із служби в поліції, проведено відповідачем без врахування можливості дати курсанту час для самостійного виправлення, усвідомлення помилок своєї поведінки та, зокрема, виховання курсанта в дусі служіння народу України. Не врахування відповідачем зазначених чинників призвело до застосування до позивача невиправдано жорсткого виду дисциплінарного стягнення.

У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції (відрахування з інституту) є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Матеріалами справи підтверджується, що наказ №112 о/с від 15 березня 2021 року в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), рядового поліції ОСОБА_1 (0157309), курсанта навчального взводу № 301/18-(П)-Б факультету № 1, відрахувавши його з інституту 15.03.2021 року, було прийнято на виконання наказу від 15.03.2021 року №53 «Про застосування заходів дисциплінарного впливу до рядового поліції ОСОБА_1 ».

У вказаному наказі зазначено, що за результатами службового розслідування, оформленого висновком від 09.03.2021 року, були встановлені факти порушення службової дисципліни та скоєння дисциплінарного проступку з боку курсанта 301/18 навчального взводу факультету №1 КННІ ДЮІ МВС України рядового поліції ОСОБА_1 .

На підтвердження наявності підстав для звільнення позивача зі служби в поліції, відповідачем-2 надано до суду відео запис на електронному носії.

Судом оглянуто наданий доказ та встановлено, що на ньому особа, яку не можливо ідентифікувати як курсанта Донецького юридичного інституту МВС України танцює у розважальному закладі.

В подальшому вказаний відео запис було опубліковано в клауд-месенджері «Telegram» та розміщено текстовий запис, яким ОСОБА_1 ідентифіковано, як курсанта Донецького юридичного інституту МВС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаний відео запис було розміщено в клауд-месенджері «Telegram» з коментарем не позивачем, а сторонніми особами.

Тобто не є дисциплінарним проступком саме з боку ОСОБА_1 розміщення в клауд-месенджері «Telegram» відео запису та коментаря, оскільки ОСОБА_1 не розміщував вказаної інформації з підписом, що він є рядовим поліції та курсантом Донецького юридичного інституту МВС України, тобто не вчинив протиправних винних дій, що підривають авторитет поліції.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу відповідачів, що на вказаному відео записі позивач не вчиняє жодних дій, які принижують честь Національної поліції України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що танці не можуть будь-яким чином вплинути на репутацію рядового поліції у вільний від навчання час. Більше того, позивач був одягнутий у спіднє та не демонстрував недозволених оголених частин тіла.

Коментар, викладений в клауд-месенджері «Telegram», про те, що позивач «знает толк в качественных антидепресантах» є суб`єктивною думкою невідомої особи, якою викладено вказаний коментар.

Вказаний коментар не підтверджено жодними медичними довідками або іншими належними доказами про вживання позивачем заборонених препаратів.

Також, при прийнятті рішення суд першої інстанції обґрунтовано зважив на молодий вік позивача та відсутність складання ним присяги працівника поліції.

З позивачем було укладено контракт на здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті МВС України №131/18 від 15.08.2018 року, розділом II якого передбачено, що особа зобов`язується дотримуватися правил внутрішнього розпорядку Виконавця, службової та навчальної дисципліни, вимог законодавства України, зокрема нормативно-правових актів з питань здобуття вищої освіти та проходження служби в Національній поліції України

Матеріалами справи не встановлено не дотримання позивачем правил внутрішнього розпорядку виконавця, службової та навчальної дисципліни, вимог законодавства України, зокрема нормативно-правових актів з питань здобуття вищої освіти та проходження служби в Національній поліції України.

З урахуванням правової позиції, викладеної у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 у справі №21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена.

Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного наказу у зв`язку з суб`єктивною оцінкою дій позивача відповідачами, кваліфікованими, як порушення позивачем службової дисципліни.

Відповідно до ст. 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Слід зазначити, що матеріали справи гне містять жодних скарг від громадян на дії позивача, при цьому позивач відповідними діями не завдав такої шкоди, яка б потягла застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Позивача фактично було звільнено зі служби в поліції за вираження власної особистості,, що є неприпустимим, при цьому відповідач застосував найсуворіший вид дисциплінарного стягнення без можливості застосування до позивача інших (більш м`яких) видів дисциплінарного стягнення.

Таким чином, наказ ректора Донецького юридичного інституту МВС України С. Вітвіцького №112 о/с від 15.03.2021 року в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), рядового поліції ОСОБА_1 (0157309), курсанта навчального взводу №301/18-(П)-Б факультету № 1, відрахувавши його з інституту 15.03.2021 року, підлягає скасуванню, як протиправний.

Оскільки, наказ про звільнення позивача зі служби в поліції скасовано, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про поновлення позивача на службі в поліції, із зарахуванням його як курсанта денної форми здобуття освіти Донецького юридичного інституту МВС України за кошти державного бюджету та в силу ч.1 ст. 371 КАС України допустив негайне виконання рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи те, що в частині відмови в задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому відсутні підстави для перегляду рішення суду першої інстанції в цій частині.

Колегія суддів апеляційної інстанції знаходить обґрунтованою позицію суду першої інстанції щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі на суму 2000 грн. (по 1000 з кожного відповідача). Вказана сума у розмірі 2000 грн. є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

При цьому, відповідачами не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу судові витрати.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Донецького юридичного інституту МВС України, правонаступником якого є Донецький державний університет внутрішніх справ - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 19.01.2022 року.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 19.01.2022.

В повному обсязі постанова виготовлена 31.01.2022 (у зв`язку з перебуванням судді-доповідача на лікарняному).

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова