Справа № 337/2766/21 (2-а/337/39/2021)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 337/2766/21 (2-а/337/39/2021)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2021 року (головуючий суддя Котляр А.М.)

в адміністративній справі №337/2766/21 (2-а/337/39/2021) за позовом ОСОБА_1 до відповідача поліцейського управління патрульної поліції в Запорізькій області Сляднєв Дмитро Володимирович, третя особа без самостійних вимог: Департамент Патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 20.05.2021 року до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача поліцейського управління патрульної поліції в Запорізькій області Сляднєв Дмитро Володимирович, третя особа: Департамент Патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕАН №4221281 від 17.05.2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Також просив покласти на Департамент патрульної поліції витрати, на правничу допомогу в сумі 2837,50 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 17.05.2021 року поліцейський УПП в Запорізькій області Сляднєв Д.В склав постанову, якою притягнув його до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. В постанові вказано, що він керував транспортним засобом у населеному пункті зі швидкістю 73 км/год, чим перевищив допустиму швидкість руху на 23 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним приладом Trucam ts000571. Насправді він рухався по дорозі з дозволеною швидкістю 50 км/год. Поліцейський зупинив лише його автомобіль, інші автомобілі продовжили рух. Поліцейський не досліджував докази по справі, не допитав в якості свідків пасажирів його автомобіля, не відібрав у нього пояснень. Прилад, який вимірював швидкість, не був розміщений стаціонарно вмонтованим способом, а тримався у руці поліцейського, що є порушенням статті 40 Закону України «Про національну поліцію». Постанова була винесена без його участі. В постанові не вказано конкретне місце вчинення правопорушення, зазначено лише про те, що порушення вчинено в м. Запоріжжя по вул. Прибрежна магістраль.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2021 року позов задоволено:

- скасовано постанову серії ЕАН №4221281 від 17.05.2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, а провадження у справі закрито.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні та витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 гривень, а всього 1454 (одну тисячу чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль Volkswagen Golf з номерним знаком НОМЕР_1 наведено ціль та здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruCAM з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, відтак враховуючи положення ст. 40 Закону №580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону. Суд зазначив, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону №580-VIII, а лист директора ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року за вих. № 22-38/49 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень ПДР. Ткож зауважив, що на оптичному диску з місця події, на якому, міститься відеофайл та фотознімок з приладу TruCam відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції (третьою особою) подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на прилад: встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі ТгuСам зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування АЈ8 забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі ТгuСам. але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом ТгuСам. Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Також зазначає, що посилання позивача на те, що дії поліцейських були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації ТгuСам, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить статті 19 Конституції України та ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач ТгuСам відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТгuСам також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Окрім цього, прилад автоматично скасує фіксацію швидкості транспортного засобу, в момент коли точка прицілювання не буде стабільною, що підтверджується інструкцією по експлуатації лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів ТгuСам. Зазначає, що оскаржувана постанова містить в собі посилання на відеозаписи, як на доказ вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, а долучені до даних пояснень відеозаписи містять інформацію щодо дати та часу здійснення такого запису, які співпадають із вказаними в оскаржуваній постанові датою та часом вчинення інкримінованого позивачу правопорушення. Відтак, вказані відеозаписи містять інформацію, на підставі якої можливо встановити обставини, що мають суттєве значення для правильного розгляду даної справи, а отже такі відеозаписи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами по даній справі.

Щодо розрахунку суми судових витрат, то скаржник в апеляційній скарзі процитував норми КАС, які регулюють розподіл судових витрат, а також навів перелік рішень Європейського суду і Верховного суду щодо вмотивованості судового рішення, права на змагальні провадження принципу «рівності сторін» тощо.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4221281 від 17.05.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

В описовій частині постанови вказано, що 17.05.2021 року о 17:49 по вулиці Прибрежна магістраль в м. Запоріжжя водій транспортного засобу Volkswagen Golf з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась лазерним приладом TruCAM.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми КУПАП, Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015, норми Правил дорожнього руху України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

В силу ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20-ть кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 15-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Аналіз змісту постанови свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 в населеному пункті порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 23 км/год.

При цьому, в постанові серії ЕАН №4221281 від 17.05.2021 відповідач посилається на прилад Trucam як доказ, який підтверджує перевищення швидкості руху транспортним засобом.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судом першої інстанції досліджено наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис та встановлено, що на рухомий автомобіль Volkswagen Golf з номерним знаком НОМЕР_1 наведено ціль та здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruCAM з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції такі обгрунтування суду першої інстанції не є прийнятними.

Так, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на прилад: встановлюється поріг допустимої швидкості руху.

При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі ТгuСам зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування АЈ8 забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі ТгuСам. але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом ТгuСам.

Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції посилання позивача на те, що дії поліцейських були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації ТгuСам, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить статті 19 Конституції України та ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач ТгuСам відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Також колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що крім основного, ручного режиму, вимірювач ТгuСам також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Окрім цього, прилад автоматично скасує фіксацію швидкості транспортного засобу, в момент коли точка прицілювання не буде стабільною, що підтверджується інструкцією по експлуатації лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів ТгuСам.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова містить в собі посилання на відеозаписи, як на доказ вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, а долучені до даних пояснень відеозаписи містять інформацію щодо дати та часу здійснення такого запису, які співпадають із вказаними в оскаржуваній постанові датою та часом вчинення інкримінованого позивачу правопорушення.

Відтак, вказані відеозаписи містять інформацію, на підставі якої можливо встановити обставини, що мають суттєве значення для правильного розгляду даної справи, а отже такі відеозаписи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами по даній справі.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий суду відеозапис та фотознімок з приладу ТruCAM не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що постанова відповідача прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Натомість відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову, підтверджено правомірності своїх дій/рішень належними доказами.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Оскільки відсутні підстави для задоволення позову, то і відсутні підстави для стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2021 року скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 24.12.2021 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

В повному обсязі постанова виготовлена 31.12.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова