Справа № 480/3472/21
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 р.Справа № 480/3472/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції С.М. Глазько) від 19.07.2021 року (повний текст рішення складено 28.07.21 року) по справі № 480/3472/21

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області

третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради, звернулося до Сумського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис від 02.04.2021 № 6 про виконання законних вимог щодо усунення порушень формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

В обґрунтування позовної заяви позивач вказував на протиправність оскаржуваного припису. Зазначив, що за наслідками проведення позапланової перевірки, був складений акт, у якому встановлено що позивач протиправно з 01.01.2021 застосував з фізичною особою нові тарифи без укладання нового договору відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з урахуванням чого відповідачем був прийнятий оскаржуваний припис. Позивач вказує на безпідставність висновків відповідача та зазначає, що послуги ним надаються у відповідності до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та на підставі вже діючого договору. При цьому, застосування тарифів, затверджених постановою НКРЕКП №2499 від 16.12.2020 року не є порушенням чинного законодавства, що регулює відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 02.04.2021 № 6 про виконання законних вимог щодо усунення порушень формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області суму судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність оскаржуваного припису. Зазначив, що за наслідками позапланової перевірки за зверненням фізичної особи було встановлено, що відповідач за період 01.01.2021 по 31.03.2021 безпідставно застосував нові тарифи при визначенні вартості послуг ОСОБА_1 , оскільки в умовах дії договорів про надання комунальних послуг, що укладалися до 01.05.2019, до споживачів застосовуються тарифи, встановленні відповідним уповноваженим органом до 01.05.2019. Враховуючи зазначене, підприємство за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 має нараховувати за послуги централізованого водопостачання та водовідведення гр. ОСОБА_1 за тарифом згідно постанови НКРЕКП від 04.09.2018 № 958.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач надав письмові заперечення на відзив позивача на апеляційну скаргу.

Третя особа письмовий відзив на апеляційну скаргу не надала.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що 28.03.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області видано наказ № 538-ОД про направлення завідувача сектору контролю за регульованими цінами ОСОБА_2 для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП Міськводоканал Сумської міської ради з питань формування, встановлення, застосування тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, зазначені у зверненні гр. ОСОБА_1 (а.с.116)

На підставі зазначеного вище наказу, 29.03.2021 відповідачем видано направлення на проведення позапланової перевірки №3657-11/21. (а.с.115)

За результатами проведення позапланової перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін складено акт від 02.04.2021 №8.

Згідно вказаного акту, за наслідками позапланової перевірки КП Міськводоканал Сумської міської ради з питань дотримання вимог законодавства при формуванні, встановленні та застосуванні тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення за зверненням гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), о/р 100704 встановлено, що з 01.01.2021 підприємством застосовуються тарифи встановлені постановою НКРЕКП від 16.12.2020 № 2499 Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 червня 2016 року № 1141 у розмірі на централізоване водопостачання 11,46 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість), на централізоване водовідведення 11,14 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість). При цьому, в порушення діючого Закону України Про житлово-комунальні послуги, підприємством не був укладений зі споживачкою договір відповідно до типового, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Враховуючи зазначене, підприємство не мало підстав для застосування тарифів встановлених постановою НКЕКП від 16.12.2020 №2499. Так, з 1 травня 2019 року в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 № 2189-VIII Про житлово-комунальні послуги (далі Закон), практична реалізація норм і положень якого, зокрема, що регулюють надання та оплату комунальних послуг, здійснюватиметься з переходом на нові договірні відносин між виконавцями комунальних послуг і споживачами. При цьому Законом чітко визначено умови перехідного періоду. Передбачено, що до дати набрання чинності договорами про надання комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом (тобто, до дати набрання чинності новими договорами про надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення), договори про надання комунальних послуг, які укладені до введення в дію цього Закону (тобто, до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (пункт 3 розділу VI Закону). Отже, до переходу на нові договори про надання комунальних послуг, що укладатимуться за правилами, визначеними Законом, та відповідно до типових договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України окремо для різних моделей організації договірних відносин, продовжують діяти старі договори про надання комунальних послуг, що укладалися за вимогами Закону України від 24 червня 2004 року №1875-IV Про житлово-комунальні послуги (із змінами) та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, як для споживачів багатоквартирних будинків, так і для споживачів приватного сектору. Тарифи на комунальні послуги є однією із істотних умов договорів про надання комунальних послуг. Таким чином, в умовах дії договорів про надання комунальних послуг, що укладалися до 01.05.2019, до споживачів застосовуються тарифи, встановленні відповідним уповноваженим органом до 01.05.2019. Враховуючи зазначене, підприємство за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 має нараховувати за послуги централізованого водопостачання та водовідведоння гр. ОСОБА_1 за тарифом згідно постанови НКРЕКП від 04.09.2018 № 958 у розмірі на централізоване водопостачання - 7,40 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість), на централізоване водовідведення - 6,38 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість). Сума зайво нарахованих коштів гр. ОСОБА_1 за період 01.01.2021 по 31.03.2021 склала 157,73 грн (455,39-18*8,88-18*7,656) у т.ч. отримана необґрунтована виручка 94,23 грн (129,95-99,22+162,72-99,22)

Відповідач у вказаному акті, визначаючи вимоги законодавства, які були порушенні позивачем зазначив, що позивачем порушено п.1, 2 ст.12 Закону України Про житлово-комунальні послуги, яким визначено, що надання житлово- комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово- комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Також порушено пп.5 п.3 ст. 12 Закону України Про житлово-комунальні послуги: Істотними умовами договору про надання житлово- комунальної послуги є: ціна послуги. (а.с.118-136)

Акт перевірки отримано позивачем та 07.04.2021 подано до ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області заперечення до акта перевірки від 05.04.2021 №24/2345.

02.04.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області винесено припис №06 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Враховуючи порушення, викладені в акті перевірки, припис містить вимогу усунути виявлені порушення, які зафіксовані в акті перевірки від 02.04.2021 № 8, а саме: повернути гр. ОСОБА_1 о/р 100704 зайво нараховані кошти за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у період з 01.01.2021 по 31.03.2021 у розмірі 157,73 грн у термін до 01.05.2021.

Позивач не погодився із правомірністю вказаного припису, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний припис Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 02.04.2021 № 6 про виконання законних вимог щодо усунення порушень формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" від 09.07.2010 № 2479-VI (далі Закон № 2479-VI) органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Порядок організації діяльності національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначається Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закон № 2479-VI національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, застосовує такі засоби регуляторного впливу на суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зокрема встановлення тарифів на комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22.09.2016 № 1540-VIII (далі Закон № 1540-VIII) національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Положеннями пункту 13 частини першої статті 17 Закону № 1540-VIII визначено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, зокрема встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом.

Відповідно до підпункту 1.4 розділу І Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 22.03.2017 № 307 національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), здійснює ліцензування господарської діяльності з централізованого водопостачання (виробництво та/або транспортування та/або постачання питної води споживачам) та/або водовідведення (відведення та/або очищення стічної води) у разі, якщо системи централізованого водопостачання та/або водовідведення суб`єктів господарювання розташовані в одному чи декількох населених пунктах у межах території однієї або більше областей (включаючи місто Київ), сукупна чисельність населення яких становить більше ніж сто тисяч осіб та обсяги реалізації послуг яких становлять відповідно: з централізованого водопостачання - більше ніж триста тисяч метрів кубічних на рік; з централізованого водовідведення - більше ніж двісті тисяч метрів кубічних на рік.

Згідно з підпунктом 11 пункту 2.2 розділу 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення при провадженні господарської діяльності з централізованого водопостачання та/або водовідведення ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог, а саме: відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом, здійснювати реалізацію обсягів централізованого водопостачання та/або водовідведення.

Сторонами по справі не заперечувалось, що позивач є ліцензіатом НКРЕКП.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках урегульовано Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII).

Статтею 5 Закону № 2189-VIII передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до статті 12 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13 - 15 цього Закону.

Положеннями частини першої статті 14 Закону № 2189-VIII визначено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг (частина друга статті 14 Закону № 2189-VIII).

При цьому Прикінцевими та Перехідними положеннями цього Законом (із змінами, внесеними згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020) чітко визначено умови перехідного періоду.

По-перше, передбачено, що до дати набрання чинності договорами про надання комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом (тобто, до дати набрання чинності новими договорами про надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами), договори про надання комунальних послуг, які укладені до введення в дію цього Закону (тобто, до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (пункт 3 розділу VI Закону);

По-друге, передбачено, що нові договори про надання комунальних послуг між споживачами та виконавцями цих послуг мають бути укладені протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

По-третє, Законом встановлено, що не пізніш як протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону (пункт 4 розділу VI Закону);

Також, передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не приймуть рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного Законом, між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до частини сьомої статті 14 цього Закону (пункт 5 розділу VI Закону).

Отже, до переходу на нові договори про надання комунальних послуг, що укладатимуться за правилами, визначеними Законом, та відповідно до типових договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України окремо для різних моделей організації договірних відносин, продовжують діяти старі договори про надання комунальних послуг, що укладалися за вимогами Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами) та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, як для споживачів багатоквартирних будинків, так і для споживачів приватного сектору.

Судом першої інстанції досліджувався оригінал договору №88716 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 03.11.2016, який був укладений між позивачем (Виконавець) та ОСОБА_1 (Споживач).

Так, згідно вказаного договору Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплатити надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбаченні договором (п.1.1 Договору).

При цьому, відповідно п.2.1 Договору тарифи на послуги на момент укладання договору становлять: 1) з централізованого постачання холодної води 5,66 грн. за куб.метр; 2 з водовідведення 5,44 грн. за куб.метр. Тарифи на надані послуги встановлюються і змінюються уповноваженими органами згідно з чиним законодавством. У разі зміни тарифів на комунальні послуги, вони є обов`язковими для сторін з моменту їх введення в дію. Інформація про зміну тарифів доводиться до споживача одним з таких способів: у рахунках на оплату, на інформаційних дошках у житлових будинках, а також в Інтернеті на сайт: www.vodokanal.sumy.ua. Зміна тарифів не потребує внесення змін до цього договору.

Як встановлено судом вказаний підписаний двома сторонами, як у спірному періоді так і на момент розгляду даної справи є діючим.

Таким чином, умовами укладеного між позивачем та споживачем договору зміна тарифів не потребує внесення змін до цього договору.

При цьому, згідно положень п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

З аналізу Закону № 2189-VIII вбачається, що останній не містить положень, які б обмежували функції НКРЕКП щодо встановлення та централізоване водопостачання та водовідведення.

При цьому, відповідно до частини другої статті 12 Закону України "Про ціни та ціноутворення" від 21.06.2012 № 5007-VI, державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Положеннями частин другої та четвертої статті 10 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" від 09.07.2010 № 2479-VI передбачено, що тарифи на комунальні послуги суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих планованих витрат на їх виробництво з урахуванням планованого прибутку. Встановлення тарифів на комунальні послуги, нижчих за розмір економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, не допускається і може бути оскаржено в суді.

Крім того, згідно зі статтею 32 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" від 10.01.2002 № 2918-III за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Порядок справляння плати за надання послуг з питного водопостачання встановлюється законодавством. Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення.

Механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, ліцензування якої здійснюється НКРЕКП, визначено Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженим постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 10 березня 2016 року N 302 (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2019 року N 339), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2016 р. за N 593/28723.

Також слід зазначити, що процедуру встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 24 березня 2016 року N 364, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 квітня 2016 р. за N 643/28773.

Крім того, відповідно до статті 17 розділу IV Закону України "Про природні монополії" від 20.04.2000 № 1682-III національні комісії регулювання діяльності суб`єктів природних монополій накладають штрафи на суб`єктів природних монополій за невиконання або несвоєчасне виконання рішень органів, які регулюють діяльність суб`єктів природних монополій, та порушення умов та правил здійснення підприємницької діяльності у сферах природних монополій та на суміжних ринках (ліцензійних умов) - у розмірі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що НКРЕКП має повноваження на встановлення тарифів на комунальні послуги, у тому числі і після 01.05.2019.

При цьому, законодавством передбачено обов`язковість виконання рішень НКРЕКП, зокрема в частині застосування тарифів на комунальні послуги.

А відтак, оскільки позивач є ліцензіатом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, тому тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення для позивача встановлює саме НКРЕКП.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.12.2020 №2499 Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 червня 2016 року № 1141 КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ МІСЬКВОДОКАНАЛ СУМСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ зі структурою, наведеною в додатку 90 до цієї постанови визначено наступні тарифи: на централізоване водопостачання 11,46 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість); на централізоване водовідведення 11,14 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість).

У зв`язку з веденням в дію вище зазначеної постанови НКРЕКП, позивач наказом від 21.12.2020 №544 Про встановлення тарифів на централізоване водо постачання та водовідведення з 01.01.2021 року встановив з 01.01.2021 встановленні наступні тарифи для всіх категорій споживачів: на централізоване водопостачання 11,46 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість) або з ПДВ 13,752 грн за 1 куб. м; на централізоване водовідведення 11,14 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість) або з ПДВ 13,368 грн. за 1 куб. м.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку, що позивач у спірних правовідносинах діяв на підставі та у відповідності до вимог законодавства.

Доводи скаржника, що в умовах дії договорів про надання комунальних послуг, що укладалися до 01.05.2019, до споживачів застосовуються тарифи, встановлені відповідним уповноваженим органом до 01.05.2019, є безпідставними, оскільки Закон України "Про житлово-комунальні послуги" не містить вказаних вимог.

Посилання апелянта на постанову Другого апеляційного адміністративного суду колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів належними та допустимими доказами обґрунтованість встановлених за наслідками проведеної перевірки порушень та законності винесення оскаржуваного припису про їх усунення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року по справі №480/3472/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров

Повний текст постанови складено 10.02.2022 року