Справа № 480/12003/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Головне управління ДПС у Сумській області (далі по тексту - позивач), звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернистий шлях" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Тернистий шлях"), в якій просить:
з податку на прибуток приватних підприємств, який сплачують інші підприємства в сумі 1189,80 грн.;
МФО банку - 380805; назва банку - АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» У М. КИЄВІ; номер рахунку - НОМЕР_1 ; валюта рахунку - 980-українська гривня;
МФО банку - 380805; назва банку - АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» У М. КИЄВІ; номер рахунку - НОМЕР_2 ; валюта рахунку - 980-українська гривня.
Ухвалою суду від 03.12.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Копія ухвали, яка направлялася відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду з відміткою пошти: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 63).
Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Станом на день розгляду справи відповідач своїм правом на подання письмового відзиву не скористався, тому суд, в порядку ч. 6 ст. 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ "Тернистий шлях" з 11.11.2008 зареєстровано юридичною особою та є платником податків.
21.08.2019 позивачем була сформована податкова вимога № 140669-58 на суму 9891,09 грн. (а.с.39) та направлена на податкову адресу ТОВ "Тернистий шлях", однак сума боргу залишилась не сплаченою.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
За приписами п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.
Щодо податкового боргу відповідача з податку на прибуток приватних підприємств (код податку 11021000), суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що у відповідача наявний податковий борг загальною сумою 1189,80 грн., що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків та податковим розрахунком.
Податкові зобов`язання відповідачу були нараховані відповідно до податкових повідомлень-рішень:
Щодо податкового боргу відповідача з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14010100), суд зазначає наступне.
Податкові зобов`язання відповідачу були нараховані відповідно до податкових повідомлень-рішень:
Вищезазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
За приписами п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу.
Згідно з п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Сумській області було сформовано податкову вимогу від 21.08.2019 №140669-58, яка була надіслана відповідачеві на його податкову адресу, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 39). Однак, вжиті заходи не сприяли погашенню податкового боргу.
З моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога від 21.08.2019 №140669-58, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.
Вказана заборгованість відповідача не підлягає списанню та розстроченню на підставі ст.101 ПК України.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно ст.95.2 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше, ніж через 30 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Порядок стягнення коштів за податковим боргом регулюється також статтею 95 ПК України, де, зокрема п.95.1 встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника, податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абз.1 п.95.3. ст.95 ПК України).
Пунктом 95.4 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Тобто за ст. 95 ПК України, стягнення податкового боргу можливе шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків.
Щодо позовних вимог про накладення арешту на кошти ТОВ "Тернистий шлях", що знаходяться в банку, суд зазначає наступне.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.
Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
Отже, норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.
Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки); нерезидент розпочинає та/або здійснює господарську діяльність через постійне представництво на території України без взяття на податковий облік, що підтверджується актом перевірки.
Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.
Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.
Відповідно до п.1 розділу V «Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків» (далі по тексту - Порядок), арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду у разі звернення контролюючого органу до суду.
Відповідно до п.2 розділу VI Порядку, звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду. Для звільнення коштів з-під арешту контролюючий орган звертається до суду протягом двох робочих днів, що настають за днем, коли контролюючому органу стало відомо про виникнення підстав для припинення такого арешту.
Також сума коштів, на які накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року по справі №826/8691/16.
На підтвердження наявності підстав для застосування арешту коштів ТОВ "Тернистий шлях, позивачем надано суду інформаційну довідку №266011573 від 15.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з якої вбачається, що у ТОВ "Тернистий шлях" відсутнє майно за рахунок якого може бути погашений податковий борг (а.с.35).
Крім того, відповідно до повідомлення ТСЦ МВС у Сумській області №5946 від 22.02.2020 №31/18-5946-1863 у відповідача відсутні зареєстровані транспортні засоби на території України (а.с.36).
Отже, у платника податків відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, що є підставою для накладання арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках у банках.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернистий шлях" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти задовольнити.
з податку на прибуток приватних підприємств, який сплачують інші підприємства в сумі 1189,80 грн.
МФО банку - 380805; назва банку - АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» У М. КИЄВІ; номер рахунку - НОМЕР_1 ; валюта рахунку - 980-українська гривня;
МФО банку - 380805; назва банку - АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» У М. КИЄВІ; номер рахунку - НОМЕР_2 ; валюта рахунку - 980-українська гривня.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько