Справа № 420/3862/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/3862/21
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Вербицької Н.В.,

суддів Ступакової І.Г.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

15 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якій просила:

визнати незаконним та скасувати рішення Малиновського районного відділу у м. Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 12.09.2020 про відмову у документуванні її паспортом громадянина України у формі ID-картки;

зобов`язати Малиновський районний відділ у м. Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно розглянути заяву від 17.07.2020 та оформити їй паспорт громадянина України в Одеській області у формі ID-картки.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки прийняте із порушенням законодавства про громадянство України, а тому підлягає скасуванню. Вимоги щодо надання нею довідки про реєстрацію громадянином України в рамках процедури встановлення належності до громадянства України безпідставні, оскільки вона вже є громадянином з 17.10.1998 (дата народження), так як її батько станом на 13.11.1991 проживав на території України, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2019 по справі №521/21161/18, та вона сама народилася на території України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . При цьому, відсутність у батька громадянства іншої країни також встановлено у мотивувальній частині рішення по справі №521/21161/18.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що позовні вимоги є необґрунтовані, оскільки спірне рішення прийнято з врахуванням та дослідженням всіх обставин справи. Під час звернення ОСОБА_1 у зв`язку із необхідністю оформлення паспорта громадянина України її особу встановлено, проте не встановлено належність до громадянства України. Позивач має підстави для набуття громадянства України, проте нею не реалізовано це право шляхом подання відповідної заяви та переліку документів необхідних для оформлення набуття громадянства України.

У позивача відсутні підстави для набуття громадянства за народженням у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують громадянство України, перелік яких визначений ст. 5 Закону України «Про громадянство України». До відповідача чи суду не надано копію паспорта громадянина України батька ОСОБА_2 або іншого документа, що підтверджує факт його перебування у громадянстві України на момент народження позивача.

Лист відповідача від 12.09.2021 не є рішенням про відмову у видачі паспорта громадянина України в розумінні КАС України, оскільки є відповіддю в порядку звернень громадян, поданою на заяву позивача про видачу дубліката довідки про встановлення особи та поданих до неї письмових пояснень.

ОСОБА_1 не подавалася заява-анкета встановленого зразка, що загалом свідчить про відсутність підстав для задоволення вимоги про видачу паспорта громадянина України. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи на момент її звернення до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для розгляду справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції проігнорував надані докази, а саме копію заяви апелянта від 17.07.2020 про документування її паспортом громадянина України у формі ID-картки вперше.

Цієї дати позивач у супроводі юриста Ярошенко О.О. звернулася до відповідача для подання заяви на оформлення паспорта громадянина України, проте представником органу ДМС не прийнято документи через відсутність паспортів батьків позивача та довідки про реєстрацію особи громадянином України. Апелянт звертає увагу, що процедура оформлення паспорта передбачає не подання заяви-анкети, а її формування відповідальним працівником ДМС.

Апелянт вказує, що судом залишено поза уваго той факт, що після посилань юриста на роз`яснення ГУ ДМС України в Одеській області від 19.02.2014 №4/5-52 щодо відсутності необхідності подання довідки про реєстрацію особи громадянином України для осіб, що народилися до 2001 року, заявнику запропоновано звернутися до начальника для вирішення питання про прийняття документів, яка в свою чергу зазначила, що за наявними документами паспорт апелянту оформлений не буде, а в разі необхідності отримання офіційної відмови у документуванні ОСОБА_1 може подати заяву до відділу про оформлення паспорта із додатками, яка буде розглянута відділом, що і стало причиною подання заяви від 17.07.2020. З огляду на зазначене ОСОБА_1 була змушена подати заяву про документування її паспортом саме у рукописному вигляді, а не у формі заяви анкети.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 05.09.2017 звернулася до Малиновського РВ у м. Одеси ГУ ДМС України в Одеській області у зв`язку необхідністю оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку (а.с. 59).

Під час звернення ОСОБА_1 встановлено, відсутність документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Малиновським РВ проведена процедура встановлення особи та за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 Малиновським РВ ГУ ДМС України в Одеській області 10.10.2017 затверджено висновок, згідно якого особу позивача встановлено, але не встановлено належності до громадянства України, а тому в оформленні паспорта громадянина України відмовлено (а.с. 10-11).

10.10.2017 ОСОБА_1 видано довідку №5114/967936 про встановлення особи (а.с. 12).

Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 підтверджено факт складення відділом ДРАЦС реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області актового запису про народження №1 від 01.02.2013 ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням місця народження: Україна, Одеська обл., Фрунзівський район, смт. Фрунзівка.

Батьки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 91).

Свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 підтверджено факт складення відділом ДРАЦС Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області актового запису про смерть №107 від 17.07.2012 стосовно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 92).

Свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 підтверджено факт складення Фрунзівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області актового запису про смерть №187 від 26.07.2017 стосовно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 93).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2019 у цивільній справі №521/21161/18, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 06.02.2020, встановлено факт постійного проживання батька заявниці на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

По змісту мотивувальної частини вказаного рішення судом сформовано висновки про підтвердженість достатніми доказами, що ОСОБА_2 станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 проживав на території України без реєстрації та не був громадянином іншої держави (а.с. 13-17).

17.07.2020 за вх.№ М-263/6/5114-20 до Малиновського РВ надійшла заява позивача ОСОБА_1 про видачу дубліката довідки від 10.10.2017 № 5114/967936 про встановлення особи.

Також 17.07.2020 ОСОБА_1 до Малиновського РВ подано заяву довільної форми щодо документування її паспортом громадянина України у формі ID-картки.

По змісту заяви позивач послалася, що її особу встановлено згідно висновку від 10.10.2017.

Громадянство України вона набула за народженням відповідно до ст. 13 Закону України «Про громадянство» в редакції від 16.04.1997, оскільки народилася на території України та її батько є громадянином України з 1991 року, так як постійно приживав на її території станом на 24.08.1991 та 13.11.1991, що встановлено рішенням по справі №521/21161/18.

Через смерть батька надання його паспорта або довідки про реєстрацію його громадянином не вбачається за можливе.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що згідно роз`яснень ГУ ДМС України в Одеській області №4/5-52 від 19.02.2014 (а.с. 7) вона набула громадянство України з моменту народження автоматично (а.с. 171).

09.09.2020 за вх. №394/5114.1-20 ГУ ДМС України в Одеській області зареєстровано письмові пояснення представника позивача до заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про документування її паспортом громадянина України у формі ID-картки вперше (а.с. 114-120).

12.09.2020 за вих. №5114-1246/5114.1-20 Малиновським РВ у порядку Закону України «Про звернення громадян» надано відповідь, в якій роз`яснено порядок оформлення паспорта громадянина України та перелік необхідних для цього документів, зокрема, у разі відсутності оригіналів документів, що підтверджують громадянство батьків роз`яснено про необхідність подачі довідки про реєстрацію особи громадянином України.

Відповідач звернув увагу, що позивач матиме підстави для набуття громадянства України якщо підтвердить факт постійного проживання батька чи матері до 24.08.1991 на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Також органом ДМС роз`яснено порядок оформлення громадянства України за територіальним походженням особи згідно Порядку №215 від 27.03.2001 (а.с. 122-123).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання незаконним та скасування рішення Малиновського районного відділу у м. Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 12.09.2020, оскільки органом ДМС надано позивачу відповідь в порядку звернення громадян та остання не має ознак рішення. При цьому, позивачем не дотримана процедура, щодо подачі документів у встановленому порядку, що унеможливлює прийняття рішення документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України у формі ID-картки.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На сьогодні та на момент виникнення спірних правовідносин правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначається Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 2235-III.

Судова колегія вважає, що необхідним фактом вірного вирішення спірних правовідносин є встановлення належності позивача до громадянства України на підставі наявних в матеріалах справи доказів та наступного правового регулювання.

Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 підтверджується факт народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України, а саме в смт. Фрунзівка, Фрунзівського району, Одеської області, а також, що її батьком є ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство» від 08.10.1991 № 1636-XII (в редакції від 16.04.1997 чинній на момент народження позивачки) підстави набуття і припинення громадянства України визначалися цим Законом.

Стаття 13 вказаного Закону визначала громадянство дітей, один з батьків яких є громадянином України, а саме, що при різному громадянстві батьків, один з яких на момент народження дитини перебував у громадянстві України, дитина є громадянином України якщо, зокрема, вона народилася на території України.

Відповідно до ст.2 Закону України № 1636-XII громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) постійно проживали в Україні, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак і які не є громадянами інших держав;

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2019 у цивільній справі №521/21161/18, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 06.02.2020 встановлено факт постійного проживання батька заявниці на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

По змісту мотивувальної частини вказаного рішення судом сформовано висновки про підтвердженість достатніми доказами, що ОСОБА_2 станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 проживав на території України без реєстрації та не був громадянином іншої держави (а.с. 13-17).

Разом з тим, відповідно до ст. 5 Закону України № 1636-XII документами, які підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України, а для осіб віком до 16 років - свідоцтво про народження.

На думку судової колегії, набуття громадянства України позивачем на момент її народження слід пов`язувати у взаємозв`язку ст. 5, 12 Закону України № 1636-XII, тобто необхідністю його оформлення шляхом отримання відповідного свідоцтва про народження.

Відповідно до Положення про свідоцтво про народження, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, воно є документом, що підтверджує факт реєстрації народження дитини, підтверджує громадянство України особи віком до 16 років на підставі запису про громадянство її батьків та видається на дитину, яка відповідно до Закону України "Про громадянство" є громадянином України або набула громадянства України.

Матеріали справи підтверджують, що актовий запис про народження позивачки складено лише 01.02.2013 з виданням їй відповідного свідоцтва без зазначення громадянства батьків.

Крім того, батьком позивачки допущено бездіяльність щодо оформлення документів, які на сьогодні підтвердили б його статус громадянина України, а тому ОСОБА_1 слід пройти процедуру встановлення її належності до громадянства України згідно норм чинного законодавства України.

Вищевказане правове регулювання Закону України № 1636-XII, Положення №2503-ХІІ, спростовує доводи апелянта про те, що позивач автоматично набула статусу громадянина України, оскільки її законними представниками (батьками) відповідну процедуру його оформлення не виконано.

Судова колегія враховує наявні в матеріалах справи роз`яснення ГУ ДМС України в Одеській області від 19.02.2014 №4/5-52, проте зазначає про неможливість їх застосування до спірних правовідносин, так як стосовно позивача в період дії Закону України «Про громадянство» від 08.10.1991 № 1636-XII не виконано умову оформлення факту її народження шляхом формування відповідного актового запису та видачі свідоцтва (а.с. 7).

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабміну України від 25.03.2015 №302 (в редакції постанови Кабміну України від 26.10.2016 №745)

Відповідно до п.п. 24, 25 Порядку № 302 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів.

У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта із використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (у тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів).

Вказане правове регулювання свідчить, що при зверненні до органу ДМС для оформлення паспорта особа має подати визначений перелік документів, які перевіряються працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС на відповідність їх оформлення вимогам законодавства та у випадку такої відповідності саме працівником із застосуванням засобів Реєстру формується заява-анкета.

Матеріали справи підтверджують, що 17.07.2020 ОСОБА_1 подано до Малиновського РВ заяву довільної форми щодо документування її паспортом громадянина України у формі ID-картки, проте зміст даної заяви не підтверджує факт подання у формі додатків необхідного переліку документів, передбачених Порядком №302 (а.с. 171).

Матеріали справи підтверджують, що відповідь відповідача від 12.09.2020 на заяву позивача від 17.07.2020 щодо документування її паспортом громадянина України не має форми рішення та по змісту є роз`ясненням щодо порядку подачі документів для оформлення такого паспорта, а також щодо порядку оформлення громадянства України за територіальним походженням особи.

Пунктом 35 Порядку №302 визначено, що заявник для оформлення паспорта має подати, зокрема, згідно п.п.2:

оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України).

У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України.

Аналіз наведених приписів свідчить, що подача вказаних документів здійснюється з метою підтвердження факту належності особи, в даному випадку позивача, до громадянства України, а тому зміст відповіді органу ДМС від 12.09.2020 є обґрунтованим.

За таких умов, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання незаконним та скасування рішення Малиновського районного відділу у м. Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 12.09.2020 також є обґрунтованими, оскільки органом ДМС надано позивачу повну відповідь в порядку звернення громадян та остання не має ознак рішення.

Судова колегія звертає увагу, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії, для примирення сторін у справі до 24 грудня 2021 року.

24 грудня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення міграційного органу, згідно яких ОСОБА_1 має право на набуття громадянства та не розглядається як громадянин будь-якої держави, перебуває на території України без законних підстав.

У зв`язку із необхідністю визначення свого правового статусу на території України позивач 04.06.2021 звернулася до ГУ ДМС в Одеській області із заявою про визнання її особою без громадянства згідно Порядку розгляду заяв про визнання особою без громадянства, затвердженого постановою Кабміну України від 24 березня 2021 року №317.

04.06.2021 ОСОБА_1 видано довідку про звернення за визнанням особою без громадянства з терміном дії до 04.12.2021.

03.12.2021 строк розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання особою без громадянства продовжено до 6 місяців (тобто до 04.06.2022).

За таких умов, доводи представника позивача Шевчука К.М. про необґрунтовані відмови позивачу у прийнятті заяв не відповідають дійсності.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року поновлено провадження в адміністративній справі №420/3862/21 та призначено її до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, пр. Гагаріна 19-21, у залі судового засідання № 5 на 02 лютого 2022 року о 12:20.

Під час судового засідання 02.02.2022 представником позивача надано до суду заяву ОСОБА_1 від 01.02.2022, яку відповідачем зареєстровано за вх.№50/5114.1-22 щодо прийняття та оформлення заяви щодо встановлення належності до громадянства України, що свідчить

Зазначені дії не підтверджують, що позивачем своєчасно та належно використано наданий судом час для примирення, а також що ним розпочато процедуру оформлення громадянства України за територіальним походженням, незважаючи на наявність всіх необхідних документів для позитивного її завершення.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 6-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 №3773-VI якщо під час процедури визнання особою без громадянства з`ясуються обставини, що можуть свідчити про належність особи до громадянства України відповідно до Закону України "Про громадянство України", розгляд заяви про визнання особою без громадянства зупиняється до завершення перевірки належності до громадянства України. Залежно від результатів такої перевірки розгляд заяви про визнання особою без громадянства поновлюється або припиняється.

Оцінивши надані пояснення відповідача, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що позивачем особисто розпочато процедуру визнання її особою без громадянства, що свідчить про нелогічність подальших дій спрямованих на подання заяви саме про видачу їй паспорта громадянина України, оскільки обґрунтованим є формування та подача ОСОБА_4 необхідного переліку документів для оформлення громадянства України за територіальним походженням відповідно до п. 27 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215.

Відповідно до п. 117 Порядку №215 у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України.

Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.

Встановлені в ході судового розгляду обставини додатково підтверджують відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 .

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Вербицька Н. В.
Судді Кравченко К.В. Ступакова І.Г.