Справа № 937/10970/21
Суддя: Горбачова Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.02.2022
Провадження № 2-а/937/27/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді - Горбачової Ю.В.,

з секретарем с/з Мироненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у порядку спрощеного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Щербини Карини Олександрівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Щербини Карини Олександрівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.11.2021 року серія БАА № 458780 складену відносно нього за ч.6 ст. 121 КУпАП та закрити справу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.11.2021 року він керував автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE, в с. Братське Дніпропетровської області та був зупинений працівником поліції, за керування транспортним засобом без номерного знака. Після зупинки він пояснив, що номерний знак відпав при зупинці в с. Братське Дніпропетровської області і що він його зараз встановить на своє місце на місці чи на найближчій СТО. Після чого працівник поліції заявив, що його не цікавить що він може усунути недолік зараз на місці, і з його документами зайшов на свій стаціонарний пост де як з`ясувалося при вручені йому постанови інша особа склала відносно нього постанову про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч. 6 КУпАП. - керування транспортним засобом без переднього номерного знаку. З вказаною постановою, а також з наявністю в його діях будь-якого складу адміністративного правопорушення він не згоден, оскільки несправність виникла під час руху, а отже така ситуація не є адміністративним проступком, відповідно і не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, працівники поліції повинні були надати мені можливість усунути недолік на місці, працівниками поліції порушена процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувана постанова прийнята неуповноваженою особою та розглядаючи справу без участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності інспектором були порушені його права передбачені ст. 268 КУпАП було унеможливлено надати мною пояснення, заявляти клопотання, скористатися правовою допомогою. Таким чином позивач вважає, що був безпідставно, у відсутність будь-яких доказів по справі, притягнутий до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Савлука О.О. надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі. На задоволенні позову наполягають посилаючись на підстави викладені в позові.

Відповідач інспектор взводу 1 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Щербина Карина Олександрівна в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та письмові пояснення від неї до суду не надходили.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшов відзив на позовну заяву. Згідно якого просить провести розгляд справи без його участі та у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що 04.11.2021 поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., в якій зазначено про те, що 04.11.2021 близько 15:40 год. останній, керував транспортним засобом JEEP, державний номерний знак НОМЕР_1 , в Дніпропетровська обл., с. Братське, вул. Запорізьке Шосе, поблизу буд. 5, без наявного переднього номерного знаку, не встановленого, чим порушив п. 2.9. «В» Правил дорожнього руху України. Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем під час розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. Процедура розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відеореєстратор поліцейського, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі Управління патрульної поліції згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. У зв`язку з тим, що інформація про оскарження постанови по даній справі надійшла до Управління 30.12.2021, надати відеозапис до суду не має можливості. Окремо звертаємо увагу суду, що керування транспортним засобом без номерного знаку не входить до переліку несправностей зазначених у пункті 31.4 Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. А відтак посилання позивача до п. 31.5 цих Правил є недоречним. Крім того, відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи. Разом з тим, варто зауважити, що можливість перенесення поліцейським розгляду справи про адміністративне правопорушення з будь-яких підстав чинним законодавством не передбачена, а розгляд справи відбувається, як вже було зазначено, безпосередньо на місці вчинення правопорушення, що, в свою чергу, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, зумовлює неможливість перенесення поліцейським такого розгляду справи. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Отже, вважає, що за вказаних обставин не має жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови. Таким чином, враховуючи всі обставини, поліцейський обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

У відповідності до вимог ч.9 ст. 205 КАС України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, та відсутність перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами всі письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

В позовній заяві позивач стверджує, що ним не були порушені ПДР, на його автомобілі марки JEEP GRAND CHEROKEE д/н НОМЕР_1 відпав при зупинці в с. Братське Дніпропетровської області та після зупинки він зажадав усунути недолік, а саме установити номерний знак на місце чи дозволити йому проїхати на найближчій СТО оскільки були зламані на бампері кріплення переднього номерного знака, при цьому він поставив номерний знак за переднім лобовим склом. Таким чином його дії не були навмисні.

Як вбачається з постанови серії БАА № 458780 від 04.11.20121 року, копія якої додана до матеріалів справи, інспектор взводу 1 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Щербина Карина Олександрівна, склала постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 6 ст. 121 КУпАП та наклала на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. У прийнятій постанові зазначені обставини правопорушення, а саме, що 04.11.2021 близько 15:40 год. ОСОБА_2 , керував транспортним засобом JEEP, державний номерний знак НОМЕР_1 , в Дніпропетровська обл., с. Братське, вул. Запорізьке Шосе, поблизу буд. 5 без наявного переднього номерного знаку, не встановленого, чим порушив п. 2.9. «В» Правил дорожнього руху України.

Позивач з вказаними обставинами не погодився, у зв`язку з чим оскаржив дії інспектора поліції та винесену ним постанову у суді.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що водій свою вину у скоєні правопорушення не визнав, вказуючи на відсутність порушення ПДР України у своїх діях, то відповідач повинен довести його винну у скоєні правопорушення, надавши суду відповідні докази, які підтверджують правомірність його дій.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об активне з`ясування обставин кожної справи.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував доводи позивача.

Відповідно до п.п. 31.5 ПДР - у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідач зазначає, що несправність кріплення номерного знаку не зазначена у пункті 31.4 ПДР, але у той же час суд вважає, що в разі виникнення такої несправності під час руху автомобіля, водій має право дістатися до найближчої СТО з метою усунення такої несправності.

Про виниклу під час руху проблему позивач повідомив представника поліції при зупинці, а тому його дії не мали ознак адміністративного правопорушення та притягнення його до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП є безпідставним.

Отже, оскільки несправність виникла під час руху у тому ж населеному пункті, де позивач був зупинений працівником поліції, і був готовий усунути несправність на місці зупинки, то його дії не можна вважати умисними, а тому не містять складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний суд України від 23.12.2005 № 14 роз`яснив, що «…24. Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП ( 80732-10 ) щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. …».

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.2.9 ПДР України водієві забороняється:а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:не належить цьому засобу;не відповідає вимогам стандартів;закріплений не в установленому для цього місці;закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий; г) передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; ґ) передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил; д) під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 6 ст. 121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів правомірності винесеної постанови, а встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про відсутність у діях позивача умислу, а відповідно на відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП України.

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, є недоведеним, що є підставою для її скасування.

Керуючисьст.ст. 5, 9, 19, 72-77, 241-245, 286 КАС України, ст. 121, 251, 276, 283, 284, 287-289 КУпАП України, ЗУ "Про національну поліцію", суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Щербини Карини Олександрівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 458780 від 04.11.2021 року, винесену інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Щербиною Кариною Олександрівною, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень на гр. ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова