Справа № 160/26897/21
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 січня 2022 року Справа № 160/26897/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В. (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5), перевіривши матеріали скарги заявника (боржника) ОСОБА_1 , стягувач - державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинська О.О. про зобов`язання зняти арешт,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла скарга заявника (боржника) ОСОБА_1 , стягувач - державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинська О.О., в якій позивач просить суд:

- зобов`язати державного виконавця Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинську О.О. зняти арешт з карткового рахунку НОМЕР_1 МФО 305299 ЄДРПОУ НОМЕР_2 у АТ КБ Приватбанк призначений для виплати пенсії позивачу.

Справі за цією скаргою присвоєно №160/26897/21 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Скарга не відповідала вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 29.12.2021 була залишена без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Так, в ухвалі від 29.12.2021 про залишення позовної заяви без руху було зазначено, що:

- з поданих ОСОБА_1 до суду матеріалів убачається, що він звертається до суду зі скаргою, а не з позовною заявою; як учасників справи зазначає заявника і стягувача, а не позивача і відповідача; стягувачем визначено державного виконавця Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинську О.О., у той час як, відповідно до ч.3 ст.287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби; не зазначено інформації щодо офіційних електронних адрес або адрес електронної пошти, яка в силу п.2 ч.1 ст.160 КАС України, є обов`язковим реквізитом позовної заяви;

- у поданих ОСОБА_1 матеріалах відсутня інформація щодо виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження і органу, який видав цей виконавчий документ; наведене перешкоджає суду виконати вимоги п.4 ч.1 ст.171 КАС України і з`ясувати можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства;

- ОСОБА_1 у скарзі не наведено і до скарги не додано чіткої інформації про виконавче провадження, а саме інформації і документів про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту в рамках цього виконавчого провадження, доказів, що підтверджують накладення арешту (банківських документів тощо). У скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що про накладення арешту на його картковий рахунок йому стало відомо з надісланого банком СМС-повідомлення, однак доказів на підтвердження цих обставин не надає;

- позивачем не вказано відомості, передбачені пунктами 6, 7 частини 5 статті 160 КАС України;

- крім того, суд зазначив, що юрисдикцію та повноваження адміністративних судів визначає Кодекс адміністративного судочинства України, а не ЦПК України, на який йде посилання у поданій до суду скарзі.

За викладених обставин, ОСОБА_1 мав подати до суду позовну заяву (відповідно до кількості учасників справи), яка мала відповідати вимогам, установленим ст.ст. 160, 161, 287 КАС України, з усіма доказами на обґрунтування позовних вимог.

ОСОБА_1 , також, необхідно було надати завірену належним чином копію документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності особи, яка звернулася до суду (документ, що посвідчує особу) та його копії відповідно до кількості учасників справи.

14.01.2022 засобами поштового зв`язку до суду від позивача надійшла уточнена скарга.

Перевіривши уточнену скаргу суд зазначає, що вимоги ухвали суду від 29.12.2021 про залишення позовної заяви без руху були виконані ОСОБА_1 лише в частині надання завіреної належним чином копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності особи, яка звернулася до суду (документ, що посвідчує особу) та його копії відповідно до кількості учасників справи.

В іншій частині ухвала суду від 29.12.2021 про залишення позовної заяви без руху виконана не була і недоліки позивачем виправлені не були.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Частиною 2 ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пунктом 1 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Позивачу також необхідно було надати докази звернення до суду в межах строків, визначених КАС України, або подати заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин поважності його пропуску (в разі пропуску такого строку).

Так, до уточненої скарги позивачем додана заява про поновлення строку, в якій позивач просить поновити строк для подачі скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинської О.О. щодо зняття арешту з карткового рахунку, призначеного для виплати пенсії позивачу.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що звернувся до державного виконавця Самарського ВДВС з заявою про зняття арешту засобами поштового зв`язку 13.12.2021, заява отримана виконавцем 14.12.2021, відповідь на цю заяву не було отримано, тому протягом десяти днів від дати звернення до виконавчої служби (14.12.2021) він звернувся до суду. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що строк для звернення до суду ним не пропущений. До заяви він додає копії чеків відділення поштового зв`язку, в яких адресатами зазначені Південно-Східне міжрегіональне управління юстиції і Самарський ВДВС.

Розглянувши заяву, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, відповідно до ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п.1 ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути такі обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтвердженні належними доказами.

Чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 21.04.2021 у справі №640/25046/19, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Частиною 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд не визнає поважними причинами пропуску строку обставини, наведені в заяві про поновлення строку, оскільки ОСОБА_1 посилається на те, що звернувся до органів виконавчої служби 13.12.2021, але на підтвердження цих обставин надає фіскальні чеки відділення поштового зв`язку від 28.10.2021 і 15.11.2021. Крім того, ОСОБА_1 так і не було зазначено дати і часу направленого банком на його телефон СМС-повідомлення про накладення арешту на його картковий рахунок.

Інших поважних причин пропуску звернення до суду ОСОБА_1 не навів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про поновлення строку задоволенню не підлягає.

Пунктом 9 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, скарга підлягає поверненню позивачу.

Згідно з ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись статтями 121-123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку залишити без задоволення.

Повернути скаргу заявника (боржника) ОСОБА_1 , стягувач - державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинська О.О. про зобов`язання зняти арешт.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Кучугурна