Справа № 420/9449/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/9449/21
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року по справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року Головне управління ДПС в Одеській області (далі ГУДПС) звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 29628 грн. 66 коп..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ГУДПС подало апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

З огляду на неприбуття у судове засідання 02 лютого 2022 року сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце його проведення, колегія суддів у відповідності до ст.311 КАС України вирішила розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно довідки про податкову заборгованість, станом на 30.04.2021 року за відповідачкою рахується заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 29628,66 грн..

Зазначена заборгованість виникла на підставі нарахування податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями №0-1551 від 14.06.2019 року (податковий період 2018 рік) та №0-1551 від 24.06.2020 року (податковий період 2019 рік), які направлялися позивачем на адресу відповідачки: АДРЕСА_1 .

Не сплата вказаної заборгованості і стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що сума заборгованості у розмірі 29628,66 грн., яка заявлена до стягнення, не може вважатися узгодженою та не набула статусу податкового боргу, оскільки податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялись відповідачці не за місцем її реєстрації, а тому вважаються такими, що не вручені платнику податків.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Положеннями статті 15.1 -15.2 ПК України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до ст.16.1.4 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно зі ст.36.1 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як було зазначено вище, спірне зобов`язання виникло відповідно до податкових повідомлень-рішень № 0-1551 від 14.06.2019 року (податковий період 2018 рік) та № 0-1551 від 24.06.2020 року (податковий період 2019 рік).

Так, положеннями статті 57.3 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до ст.287.5. ПК України, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може сплачуватися через каси сільських (селищних) рад або рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, за квитанцією про приймання податкових платежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм та в контексті спірних правовідносин можна дійти висновку, що однією з визначальних умов виникнення у платника податків обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання, визначеного податковим органом, є факт належним чином отримання таким платником відповідних податкових повідомлень-рішень, та лише після такого отримання та у разі не оскарження таких рішень в судовому або адміністративному порядку, податкове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням, вважається узгодженим та підлягає сплаті.

З матеріалів справи вбачається, що як вказані податкові повідомлення-рішення, так і податкову вимогу було направлено відповідачці за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, справа містить довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 09.06.2021 року та Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № 1087С/01-39 від 22.06.2021 року, з яких вбачається, що відповідачка з 19.06.2017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Наведені обставини у сукупності свідчать про не дотримання ДПС порядку та процедури направлення відповідачці відповідних податкових повідомлень-рішень та виключає наявність факту узгодження вказаного податкового зобов`язання, що, в свою чергу, виключає правову можливість стягнення спірних грошових коштів.

Посилання ДПС на положення ст.70.7 ПК України, за якими фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані положення не стосуються предмету даного спору.

Суд зазначає, що не виконання фізичними особами - платниками податків зобов`язання подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, може бути окремою підставою для відповідальності (в разі наявності відповідного законодавчого регулювання), водночас, не може мати наслідком відміни обов`язку позивача вчиняти належні та достатні дії для набуття вищевказаним грошовим зобов`язанням статусу узгодженого, що, в свою чергу, є підставою для стягнення вказаного зобов`язання в судовому порядку (в разі самостійної не сплати).

Отже, приймаючи до уваги все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Єщенко О.В.