Справа № 420/6371/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/6371/20

Головуючий І інстанції Білостоцький О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державного Університету «Одеська політехніка» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення 30.03.2021р.) по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області до Одеського національного політехнічного університету та Державного Університету «Одеська політехніка» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

В С Т А Н О В И В:

16.07.2020 року ГУ ДСНС України у Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеського національного політехнічного університету, в якому просило суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівель за адресами: м.Одеса, пр.Шевченка,1; вул.Маршала Говорова,11а,11б,11в,11г,11д,11е; пров.Матросова,1; пров.Шампанський,7, обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020р., до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020р. за номерами: №№ 1-26, 28-39, 41-55, 57, 58, 61-69, 71-76, 78-86, 88-102, 104-111, 113-143, 145-155, 157-183, 185-189, 191-209, 211-215, 217-238, 240-244, 246-262, 264-268, 270-285, 287-291, 293-347, 349-401, 403-452, 454-460, 462-472, 474-523.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2020р. у справі №420/5707/20 було відкрито спрощене позовне провадження та позовні вимоги позивача роз`єднано у самостійні провадження.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов ГУ ДСНС України в Одеській області в частині позовних вимог про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Одеського національного політехнічного університету (, юридична адреса: 65044, м.Одеса, пр.Шевченка,1) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі навчального корпусу №4, за адресою: м.Одеса, пр.Шевченка,1, обмеження до неї доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020р., до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020р. за номерами: №№121-143, 145-150, було передано для розгляду судді Білостоцькому О.В.

Зазначеній справі присвоєно порядковий номер №420/6371/20.

Позов обґрунтовано тим, що за наслідками проведеної позапланової перевірки Університету, зокрема, навчального корпусу №4 (за адресою: м.Одеса, пр.Шевченка,1), співробітниками ГУ ДСНС України у Одеській області було виявлено 30 порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, які відображені у складеному за результатами заходу акті перевірки №226 від 20.03.2020р. за №№121-150. При цьому, порушення, зазначені в п.п.121-143, 145-150 даного акту перевірки, за твердженням позивача, є такими, що створюють ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, а тому подальша робота будівлі навчального корпусу №4 (за адресою: м.Одеса, пр.Шевченка,1) створює загрозу життю та здоров`ю людей, а відтак наявні підстави для застосування до відповідача заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення роботи визначеної будівлі закладу відповідача до повного усунення виявлених порушень.

Під час розгляду справи №420/6371/20 окружним судом з витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було встановлено, що Одеський національний політехнічний університет перебуває в стані «припинення», однак відомості щодо здійснення ліквідації цієї юридичної особи до Реєстру не внесено. Разом з тим, відповідно до інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.10.2020р. за №000075607 одночасно створено нову юридичну особу - Державний Університет «Одеська політехніка».

З огляду на зазначене, 07.12.2020р. ухвалою суду 1-ї інстанції, занесеною до протоколу судового засідання, до участі у справі другого відповідача було залучено - Державний Університет «Одеська політехніка» ().

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року адміністративний позов ГУ ДСНС України у Одеській області задоволено. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Одеського національного політехнічного університету шляхом повного зупинення експлуатації будівель навчального корпусу №4 за адресою: м.Одеса, пр.Шевченка,1, обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020р., до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року за №№121-143, 145-150.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, в.о. ректора Державного Університету «Одеська політехніка» 31.05.2021 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2021р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

03.06.2021р. матеріали даної адміністративної справи, разом із апеляційною скаргою позивача надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021р. вказану вище апеляційну скаргу було залишено без руху.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Представник позивача своїм правом на подачу письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність будь-яких належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

В період з 16.03.2020р. по 20.03.2020р., на підставі наказу ГУ ДСНС України в Одеській області №420 від 11.12.2019р. та посвідчення на проведення перевірки №265 від 16.03.2020р., посадовими особами ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області Гоголем М.В., Кононенко Є.І., Леоновим О.С., Скрипкою Д.Ю., Чулуховою А.В., Івановим А.С., Багнюк В.В., Олійниченко О.Р., у присутності ректора Одеського національного політехнічного університету Оборського Г.О., уповноваженої особи для участі у перевірці - проректора з забезпечення навчальної науково-педагогічної діяльності та розвитку університету Полтавченко С.В., за участю головного енергетика Одеського національного політехнічного університету Пошкурлат В.І., начальника служби охорони Одеського національного політехнічного університету Корсікова Л.О., головного інженеру Одеського національного політехнічного університету Сухомлинова С.М., було здійснено позапланову перевірку.

В ході вказаної перевірки було перевірено будівлі, споруди, приміщення та територію Одеського національного політехнічного університету на предмет додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в тому числі і будівлю навчального корпусу №4, за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 1.

За результатами проведеної перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки посадовими особами ГУ ДСНС України в Одеській області було складено Акт №226 від 20.03.2020р., в якому з боку відпвідача було встановлено 30 порушень приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, «Правил пожежної безпеки в Україні» (затв. наказом МВС України №1417 від 30.12.2014р.), та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної та техногенної безпеки в частині, що стосуються навчального корпусу №4 за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка,1.

Копію Акта перевірки було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку (а.с.131).

Також, зі змісту вказаного Акту перевірки, контролюючим органом у загальному складі порушень були встановлені порушення з боку відповідача, які створюють ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, та які зазначені у графі «Опис виявлених порушень вимог законодавства», зокрема у:

- пункті 121 - приміщення навчального корпусу не обладнані автоматичними установками пожежної сигналізації з виведенням сигналу на пульт централізованого спостереження пожежної охорони (ст.ст.20,55 КЦЗ України, пп.1.2 п.1 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 122 - в коридорах навчального корпусу плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі не відповідають вимогам (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.6 Розділу II Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 123 - допускається здійснення з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів, що знаходяться на: технічному поверсі лівої прибудови; біля аудиторії №402; ліхтарі біля входу до лівого крила 1 поверху; ліхтарі в аудиторії №529; електощиткі біля аудиторії №227; ліхтарі в коридорі 5-го поверху правої прибудови; приміщенні електрощитової на 1-му поверсі правої прибудови; ліхтарі в підвальному поверсі правої прибудови (п.1 п.п.1.6 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 124 - відгалужувальні та з`єднувальні коробки не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів на технічному поверсі; біля виходу №2; біля аудиторії №402; аудиторії №306; аудиторії №307; над входом до аудиторії №430; на евакуаційному виході 1-го поверху лівої прибудови; біля аудиторії №101; біля аудиторії №102; біля виходу з 1 -го поверху лівого крила; аудиторії №510; аудиторії №311; аудиторії №312; над входом до 1-го поверху правої прибудови; біля аудиторії №138; біля входу до кафе «Чайка»; в підвальному приміщенні правої прибудови (п.1.7 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 125 - сходові клітини та коридори не забезпечені евакуаційні освітленням відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» ДБН В.2.5-23-2010 «Проектувальне електрообладнання об`єктів цивільного призначення» та ПУЕ. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебуванні в будинку людей (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.31 Розділу IIІ Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 126 - допускається встановлення глухих грат на вікнах в кабінеті №125; кабінеті 131А; кабінеті №100 (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.16 Розділу IIІ Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 127 - працюючий персонал не забезпечений в повному обсязі засобами індивідуального захисту органів дихання» (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.п.9,10,11 Порядку №1200 від 19.08.2002р., п.4.3 наказу МНС України від 15.08.2017р. №557);

- пункті 128 - в навчальному корпусі всі пожежні кран-комплекти не відповідають вимогам, а саме не працює кнопка пуску насосів підвищувачів; відсутній важіль для полегшення відкривання вентиля; навісні шафки не мають отвори для провітрювання і не пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання; пожежні рукава змотані мотузкою; в шафах не передбачено місце для зберігання двох вогнегасників; на дверцятах шафи, в яких знаходяться вогнегасники, мають бути нанесені відповідні покажчики за ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ; Цвета сигнальные и знаки безопасности» (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 129 - допускається експлуатація електронагрівальних приладів в кабінеті №116;кабінеті №125; на посту вахтера при головному вході до навчального корпусу; аудиторії №121; приміщенні архіву; кабінеті №328/328 (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.1.18 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 130 - переносні вогнегасники не розміщуються шляхом навішування в вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення; вогнегасники не відповідають вимогам «Типових норм належності вогнегасників» та «Правил експлуатації вогнегасників» від 02.04.2004р. №152 (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.3.10 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 131 - місця знаходження первинних засобів пожежогасіння не забезпечені в повному обсязі вказівними знаками згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ; Цвета сигнальные и знаки безопасности» (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.3.10 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 132 - в приміщеннях аудиторій навчального поверху відсутня табличка із вказаним прізвищем відповідального за пожежну безпеку, номер телефону найближчого пожежно-рятувального підрозділу та інструкція з пожежної безпеки (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.8 Розділу IIІ Наказу МОН України №974 від 15.08.16р.);

- пункті 133 - в приміщеннях навчального корпусу допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками, розсіювачами, а саме на евакуаційному виході №2 - п`ятого поверху лівої прибудови; на евакуаційному виході №2 четвертого поверху лівої прибудови; кабінеті №205; на евакуаційному виході першого поверху лівої прибудови; біля входу до лівого крила 1-го поверху; коридорі 3 поверху; аудиторії №510; аудиторії №526 (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.1.18 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 134 - живлення побутового кондиціонера навчального корпусу не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту, а саме в кабінеті №326/328; кабінеті №116; кабінеті №121 (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.26 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 135 - електрощитову сертифікованими протипожежними дверима не обладнано (п.2.3 глави 2 Розділу III, п. 1.24 Глави 1 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 136 - приміщення електрощитової засмічено та захаращено сторонніми предметами (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.11 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 137 - на шляхах евакуації встановлено пристрій, що перешкоджає вільній евакуації людей (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.37 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 138 - допускається захаращення технічного поверху сторонніми предметами. На дверцятах горища не вказано місце зберігання ключів (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.12 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 139 - допускається облицювання стін з горючого матеріалу на шляхах евакуації в приміщеннях кабінету №131А навчального корпусу (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.16 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 140 - пошкоджені поручні на огорожі сходових клітин (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.29 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 141 - відсутній захист об`єкту від прямих попадань блискавки і ї вторинних проявів (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.1.21 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні, ДСТУ ЕN 62305:2012);

- пункті 142 - допускається улаштування під сходовими клітками приміщень та шаф, із захаращенням їх горючими матеріалами (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.37 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 143 - вікно на технічному поверсі не засклене (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.12 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 145 - допускається розташування розеток на горючій основі: - на технічному поверсі; - амфітеатрах на 4-му поверсі правої прибудови (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.1.17 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 146 - не встановлені в приміщеннях електрощитової сертифіковані протипожежні двері (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.3 Розділу III, п.1.24 Розділ IV Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 147 - двері на шляхах евакуації не відчиняються в напрямку виходу з будівель, а саме на виході із 1-го поверху лівої прибудови, на 2-му та 3-му поверхах з лівого крила; на евакуаційних сходах 1-го, 2-го, 5-го та 3-го поверху право крила (ст.ст.20,55 Кодексу цивільного захисту України, п.2.27 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункту 148 - допускається захаращення технічного поверху та приміщення електрощитової (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.12 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункту 149 - система внутрішнього протипожежного водогону в несправному стані (пожежні кран-комплекти) (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.2.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

- пункті 150 - приміщення навчального корпусу не обладнані автоматичною установкою пожежної сигналізації з виведенням сигналу на пульт централізованого спостереження пожежної охорони (ст.ст.20,55 КЦЗ України, п.1.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні).

Крім того, на підставі даного Акту перевірки, посадовою особою ГУ ДСНС України в Одеській області також було складено і Припис №147 від 26.03.2020р., яким Одеському національному політехнічному університету було встановлено строк для усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту з граничним строком усунення порушень - до 18.05.2020 року. Зазначений припис надійшов на адресу Одеського національного політехнічного університету 26.03.2020р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції відповідача.

У зв`язку із не усуненням відповідачем у повному обсязі виявлених порушень, ГУ ДСНС у Одеській області звернулося до суду із даним позовом про застосування до Університету заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з необхідності зупинення експлуатації будівель і приміщень навчального корпусу №4 (за адресою: м.Одеса, пр.Шевченка,1).

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, за змістом ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007р.

Як слідує зі змісту положень ст.1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади АР Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Так, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначенням повноважень органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності безпосередньо регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України.

Як передбачено ст.20 Кодексу цивільного захисту України, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: 1) забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; 2) забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; 3) розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; 4) організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; 5) створення об`єктових формувань цивільного захисту відповідно до цього Кодексу та інших законодавчих актів, необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази і забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; 6) створення диспетчерських служб відповідно до цього Кодексу та інших законів, необхідних для забезпечення безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 7)проведення оцінки ризиків виникнення надзвичайних ситуацій на об`єктах суб`єкта господарювання, здійснення заходів щодо неперевищення прийнятних рівнів таких ризиків; 8) здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; 9)декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 10) розроблення планів локалізації та ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки; 11) проведення об`єктових тренувань і навчань з питань цивільного захисту; 12) забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання відповідно до вимог статті 133 цього Кодексу; 13) здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; 14) забезпечення безперешкодного доступу посадових осіб органів державного нагляду, працівників аварійно-рятувальних служб, з якими укладені угоди про аварійно-рятувальне обслуговування суб`єктів господарювання, для проведення обстежень на відповідність протиаварійних заходів планам локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки та потенційно небезпечних об`єктах, сил цивільного захисту для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт у разі виникнення надзвичайних ситуацій; 15) забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту; 16) здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні); 17) дотримання протиепідемічного, протиепізоотичного та протиепіфітотичного режиму; 18) створення і використання матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; 19) розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; 20) розроблення і затвердження інструкцій та видання наказів з питань пожежної безпеки, здійснення постійного контролю за їх виконанням; 21) забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; 22) утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; 23) здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики; 24) своєчасне інформування відповідних органів та підрозділів цивільного захисту про несправність протипожежної техніки, систем протипожежного захисту, водопостачання, а також про закриття доріг і проїздів на відповідній території; 25)виконання інших завдань і заходів у сфері цивільного захисту, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Згідно із п.3 ч.2 ст.20 КЦЗ України, організація заходів цивільного захисту суб`єкта господарювання здійснюється підрозділами (посадовими особами) з питань цивільного захисту, які створюються (призначаються) керівниками зазначених суб`єктів господарювання з урахуванням, зокрема, таких вимог: у навчальних закладах з денною формою навчання з чисельністю 500 і більше осіб, які навчаються, призначаються посадові особи з питань цивільного захисту.

З приводу забезпечення пожежної безпеки, ст.55 КЦЗ України, зокрема, визначені наступні заходи: забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів; діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій; забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (ч.ч.1-3).

Відповідно до ст.64 Кодексу цивільного захисту України, ДСНС України здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. ДСНС України здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (АР Крим) значення.

За приписами ст. 66 КЦЗ України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

У відповідності до вимог п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 68 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015 року (далі - Положення №1052), державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Серед основних завдань ДСНС, є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності (п.3 Положення №1052).

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Згідно із пунктом 1 Положення про Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в редакції від 12.11.2018 року №661 (далі Положення №661), Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

В силу вимог підпункту 27 пункту 4 вказаного Положення, до основних завдань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області віднесено здійснення безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання.

Враховуючи зазначене, Головне управління ДСНС України в Одеській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

А як вбачається з приписів ч.2 ст.68 КЦЗ України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як слідує зі змісту положень ст.70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема, є:

- недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

- порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Тобто, зазначеними вище нормами Кодексу цивільного захисту України чітко визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

При цьому, слід зазначити, що аналогічні положення також викладено і у приписах ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Так, ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Також, відповідно до приписів ч.7 ст.7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Положеннями ч.8 ст.7 Закону №877-V передбачено, що «Припис» - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд безпосередньо закріплені у «Правилах пожежної безпеки в Україні» (затв. наказом МВС України від 30.12.2014р. №1417).

Вищезазначені Правила №1417 є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах (п.2).

Центральні органи виконавчої влади з урахуванням специфічних умов та особливостей щодо забезпечення пожежної безпеки об`єктів, віднесених до їх сфери управління, за необхідності видають галузеві правила пожежної безпеки, які не повинні суперечити цим Правилам та знижувати їх вимоги (п.3).

Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (п.4).

Як передбачено п.п.1,2,11 Розділу ІІ Правил №1417, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів. Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

Працівники об`єкта зобов`язані дотримуватися встановленого протипожежного режиму, виконувати вимоги цих Правил та інших нормативно-правових актів з питань пожежної і техногенної безпеки.

Загальні ж вимоги пожежної безпеки до утримання територій, будинків, приміщень, споруд, евакуаційних шляхів і виходів; до інженерного обладнання та до утримання технічних засобів протипожежного захисту визначені нормативними положеннями Розділів III, IV, V Правил №1417.

Так, положеннями розділу VI «Основні вимоги до об`єктів різного функціонального призначення» визначені додаткові вимоги пожежної безпеки до закладів та установ організації освіти і науки.

Згідно із п.1.2 Розділу V Правил №1417, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

А згідно із приписами п.1.1 Розділу IV Правил №1417, експлуатація електроустановок повинна відповідати вимогам Правил улаштування електроустановок (ПУЕ).

Так, «Правила улаштування електроустановок» затверджені Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №476 від 21.07.2017р.

Правилами експлуатації та типовими нормами належності вогнегасників (затв. наказом МВС України №25 від 15.01.2018р.) встановлені вимоги до експлуатації переносних вогнегасників повною масою до 20 кг та пересувних вогнегасників повною масою до 450 кг, призначених для гасіння пожеж, та електроустановок, що перебувають під напругою до 1000 В, та норми їх належності на об`єктах суб`єктів господарювання незалежно від форм власності.

Ці Правила №25 поширюються на будинки і приміщення різного призначення, що експлуатуються, підприємства, установи та організації (незалежно від виду їх діяльності та форм власності), механічні транспортні засоби і є обов`язковими для виконання посадовими особами (власниками).

Механізм забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами радіаційного та хімічного захисту у разі, зокрема, виникнення надзвичайної ситуації в умовах мирного стану, забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту врегульований відповідним «Порядком забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю» (затв. Постановою КМУ №1200 від 19.08.2002р.).

Правила ж техногенної безпеки (затв. наказом МВСУ №879 від 05.11.2018р.), в свою чергу, визначають загальні вимоги до організації техногенної безпеки на підприємствах, в установах, організаціях та на небезпечних територіях і є обов`язковими для виконання керівниками, посадовими особами і працівниками міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, фізичними особами - підприємцями, власниками, керівниками та працівниками підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності.

Так, як встановлено з матеріалів справи, в т.ч. і було зазначено і у позові, та жодним чином не спростовано відповідачем, протягом часу розгляду справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій, на теперішній час фактично залишаються не усунутими - 29 порушень приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, «Правил пожежної безпеки в Україні» №1417, та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної та техногенної безпеки, які були встановлені посадовими особами ГУ ДСНС України в Одеській області за результатами перевірки будівель Одеського національного політехнічного університету, а саме «Навчального корпусу №4» (м.Одеса, пр.Шевченка,1), та які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей (зазначені в акті перевірки №226 від 20.03.2020р. за №№121-143, 145-150).

Доказів зворотного представником відповідача до цього часу не надано.

При цьому, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, критично ставиться до посилання відповідача в якості підстави для відмови у задоволенні позовних вимог контролюючого органу на те, що не усі порушення, встановлені під час перевірки та зазначені в акті, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, з огляду на наступне.

Так, на думку суду поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» фактично є «оціночним» поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, функція контролю (нагляду) здійснення якого покладено на позивача, посадові особи та фахівці якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці (ст.43 Конституції України).

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини (ратифікованої Постановою ВРУ №789-XII від 27.02.1991р.), держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці та навчання.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що зазначений в адміністративному позову захід реагування, запропонований ГУ ДСНС України в Одеській області для застосування до відповідача, фактично має «спонукаючий» характер, направлений виключно на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в державному закладі освіти. Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є «превентивним» заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та пожежі, та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення (студентів, викладачів та інш.).

При цьому необхідність застосування зазначеного позивачем заходу реагування, на думку суду 2-ї інстанції, повністю відповідає характеру виявлених ним порушень, а тому він буде «співмірним» до мети його застосування і таке втручання у права відповідача буде пропорційним.

Факт же усунення виявлених спірною перевіркою недоліків (порушень) у повному обсязі, в свою чергу, буде свідчити про усунення ризиків загрози життю та здоров`ю людей, та буде підставою для відновлення безпечної роботи установи.

Таким чином, за таких умов та враховуючи, що Одеським національним політехнічним університетом станом на час вирішення справи так і не було надано до суду 1-ї та 2-ї інстанцій жодних доказів передачі до новоствореної юридичної особи, а саме Державного Університету «Одеська політехніка» будівлі навчального корпусу №4 за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка,1, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) саме до Одеського національного політехнічного університету шляхом повного зупинення експлуатації будівлі навчального корпусу №4 за адресою: м.Одеса, пр.Шевченка,1, обмеження до неї доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020р., до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020р. за №№121-143,145-150.

Крім того, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, також вважає недоведеними і зазначені у відзиві твердження представника відповідача про те, що акт перевірки був вручений ректору навчального закладу начальником Одеського міського управління ГУ ДСНС України в Одеській області під тиском, оскільки будь-яких конкретних обставин або подробиць вчинення таких дій відповідачем не наведено та жодних доказів в їх обґрунтування до суду не надано. До того ж, необхідно звернути увагу й на той факт, що як вбачається з матеріалів справи, даний акт перевірки насправді був направлений позивачем до ОНПУ засобами поштового зв`язку та безпосередньо керівнику учбового закладу працівниками ДСНС не вручався.

Посилання ж представника відповідача у відзиві на допущення посадовими особами ГУ ДСНС України в Одеській області певних несуттєвих «описок» при викладенні ними в акті перевірки змісту виявлених ними порушень, а також тотожності деяких порушень при їх викладенні в акті по різних будівлях учбового закладу, теж не можуть бути прийнятими судом в якості належного способу заперечення заявлених позовних вимог ГУ ДСНС України в Одеській області. До того ж, зазначені твердження, на думку суду, без будь-якого підтвердження жодними доказами, не доводять факту відсутності у навчальному корпусі №4 за адресою: м.Одеса, пр.Шевченка,1, порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, можливості їх впливу на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та, відповідно, можливості через те спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а тому не є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Одеського національного політехнічного університету.

До зазначеного висновку судова колегія також приходить і через те, що за наявності вищезазначених зауважень відповідача, Одеським національним політехнічним університетом не було вчинено жодних заходів щодо оскарження (в адміністративному або судовому порядку) правомірності та законності вищезазначених дій посадових осіб ГУ ДСНС України в Одеській області або припису.

За наявності висловленої у відзиві незгоди відповідача з необхідністю усунення деяких порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, зазначених у приписі №147 від 26.03.2020., відповідачем не надано до суду і доказів оскарження зазначеного рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до положень ч.3 ст.68 КЦЗ України.

Також, апеляційний суд, як і суд 1-ї інстанції, критично ставиться і до посилань представника відповідача про те, що ГУ ДСНС України в Одеській області не узгодило з Одеським національним політехнічним університетом дати усунення виявлених недоліків, оскільки зазначеного обов`язку суб`єкта владних повноважень не передбачено жодним нормативно правовим актом.

І на останнє, судова колегія одночасно вважає за необхідне зауважити й про те, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення у порівняні з інтересом щодо використання приміщення для проведення навчального процесу. Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про співмірність заходу реагування, який просить вжити позивач наслідкам його застосування, що, в свою чергу, вірно було встановлено і судом 1-ї інстанції.

При цьому, також варто зазначити і про ту обставину, що при проведенні робіт щодо повного усунення виявлених порушень, відповідач, в силу вимог ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», має право звернутися до ГУ ДСНС у Одеській області із відповідним повідомленням про усунення ним усіх встановлених порушень та клопотати про відновлення діяльності школи-інтернату. Тобто, іншими словами, спірний захід реагування, як зупинення роботи закладу, фактично має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

До того ж, також слід нагадати й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного Університету «Одеська політехніка» - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 03.02.2022р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко