Справа № 340/5267/21
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2022 року м. Дніпросправа № 340/5267/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року (головуючий суддя Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі

за позовом представника ОСОБА_1 - Погосяна Аветіка Артаковича

до Кетрисанівської сільської ради

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) через свого представника ОСОБА_2 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Кетрисанівської сільської ради (далі Відповідача), в якому просила суд:

- визнати протиправним, скасувати рішення шостої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19 травня 2021 року № 1123 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області, на найближчій за датою сесії, з дня набрання законної сили рішенням Суду, своїм рішенням затвердити Проект землеустрою Щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Миколо-Бабанська сільська рада, за межами населеного пункту у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03), за кадастровим номером: :02:000:0653 на підставі заяви від 18 березня 2021 року за вхідним № 184.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з місцевого бюджету Відповідача - Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградській області на користь Позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі розмірі 3951,60 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що Позивачем в установленому законом порядку виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :02:000:0653) у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення Миколо-Бабанської сільської ради, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Миколо-Бабанська сільська рада, проте Відповідач відмовив у його затвердженні з підстав не передбачених земельним законодавством.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року по справі №340/5267/21 адміністративний позов представника ОСОБА_1 - Погосяна Аветіка Артаковича до Кетрисанівської сільської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено (а.с. 106-109).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що Відповідач реалізуючи надані йому повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності, які не були надані у власність та користування, відповідно до ст.12 ЗК України, прийняв рішення №1866 щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, зокрема, й з кадастровим номером :02:000:0653 18.00 Землі загального користування, а відтак затвердження проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки у власність Позивача для ведення особистого селянського господарства є неможливим, адже ця земельна ділянка наразі має інше цільове призначення

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням тридцять другої сесії сьомого скликання Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 03.03.2020р. №888 Позивачеві надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га в приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Миколо-Бабанської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.25).

На підставі вказаного рішення Позивачем було замовлено, а ПП "Альфа Землепроект" виготовлено проект землеустрою, який отримав позитивний висновок державної землевпорядної експертизи, відомості щодо земельної ділянки внесені до Державного земельного кадастру, а земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:000:0653 (а.с.27,28-30).

Відповідно до розпорядження КМУ від 12.06.2020р. №716-р «Про добровільне об`єднання територіальних громад», повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою щодо якої розроблено проект землеустрою, перейшли до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

З метою затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність Позивач звернувся до Відповідача.

Питання щодо затвердження проекту землеустрою виносилось на розгляд шостої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, рішенням якої від 19.05.2021 р. №1123 Позивачеві відмовлено у затверджені проекту землеустрою з метою уникнення загрози збільшення вітрових та водних ерозійних процесів та відповідно до рішення від 26.02.2021р. №156 земельна ділянка на яку претендує Позивач включена до складу земельних ділянок на яких створено громадські пасовища (а.с.31, 32).

Правомірність рішення Відповідача від 19.05.2021 р. №1123 є предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки слугувало рішення Кетрисанівської сільської ради від 26.02.2021 №156, яким вирішено створити громадські пасовища в адміністративних межах Кетрисанівської сільської ради орієнтованою площею 5660 га. Суд вказав, що Відповідачем не надано належних доказів, що у достатній мірі свідчили б про створення на обраній Позивачем земельній ділянці громадського пасовища, водночас відзначив, що назване рішення сільської ради є однією з початкових стадій формування земельної ділянки, а його прийняття не означає позитивного вирішення питання по суті. З цих підстав, взявши до уваги те, що інших, передбачених Земельним Кодексом України підстав для відмови оскаржуване рішення не містить, суд першої інстанції дійшов висновку про його протиправність та, як наслідок, скасування.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд першої інстанції вказав, що оскільки Позивачем виконано всі вимоги передбачені Земельним кодексом України, які необхідні для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, натомість отримано безпідставну відмову, тому наявні підстави для застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення про затвердження проекту землеустрою.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч.7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Частиною 8 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку встановленому ст.186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частин 9, 10 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з ч. 8 ст. 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Так, вирішуючи спірні відносини між сторонами, суд першої інстанції правильно виходив з того, що положення Земельного кодексу України передбачають два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті відповідним органом, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки. І такими підставами є: невідповідність положень проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

У спірному випадку Відповідачем в оскаржуваному рішенні не було вказано законодавчо визначених підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що Відповідач відмовляючи Позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки, посилався на те, що відповідно до рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021р. №156 земельні ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення під пасовищами, які не надані у власність і користування та розташовані за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, відведено під громадські пасовища.

Встановивши такі підстави для прийняття оскаржуваного рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що рішенням п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021р. №156 сільська рада вирішила: - створити громадські пасовища на території Кетрисанівської громади; - затвердити Положення про громадські пасовища, які створюються в адміністративних межах Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; - надати дозвіл Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 5660 га пасовищ, за рахунок земель комунальної власності не наданих у власність і користування, для створення громадських пасовищ (код КВЦПЗ 18.00) розташованих за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.33).

В той же час, в зазначеному рішенні не наведено інформації щодо створення громадського пасовища на земельній ділянці комунальної власності, за рахунок якої позивач просив затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки, звертаючись до відповідача із заявою від 18.03.2021 (а.с. 31).

Не було надано Відповідачем і доказів того, що на час прийняття спірного рішення, було створено на обраній Позивачем земельній ділянці громадського пасовища. Так, матеріали справи не містять доказів розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою створення громадського пасовища, формування земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням та її реєстрації у Державному земельному кадастрі, реєстрації прав у державному реєстрі тощо.

Суд першої інстанції, не ставлячи під сумнів повноваження Відповідача щодо розпорядження земельними ділянками (у тому числі створення громадських пасовищ), обґрунтовано звернув увагу на те, що рішення сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021р. №156 є лише наміром створити на землях комунальної власності громадського пасовища. В той же час, Відповідачем не було надано суду належних доказів, що у достатній мірі свідчили б про створення на обраній позивачем земельній ділянці громадського пасовища, а рішення Кетрисанівської сільської ради від 26.02.2021 №156, як правильно зазначив суд першої інстанції, є однією з початкових стадій формування земельної ділянки та його прийняття не означає позитивного вирішення питання по суті.

Долучені Відповідачем до апеляційної скарги документи, як то договір про виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та зміни цільового призначення земельних ділянок; рішення Кетрисанівської сільської ради від 31.08.2021 №1866 «Про внесення змін до рішення від 26.02.2021 №156» також не свідчать про те, що на час виникнення між сторонами спірних відносин, а також на час розгляду справи судом першої інстанції, фактично було змінено цільове призначення запитуваної Позивачем земельної ділянки та створення за рахунок цієї земельної ділянки громадського пасовища.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення Відповідача не можливо визнати обґрунтованим, оскільки таке рішення не містить законодавчо визначених підстав прийняття такого рішення, належних і достатніх мотиви його прийняття.

Разом з цим, надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції, в частині визначеного способу захисту порушеного права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у спірному випадку у суду першої інстанції були відсутні підстави для визначення такого способу захисту права як зобов`язання Відповідача затвердити проект землеустрою, оскільки зміст спірного рішення не дає підстав стверджувати те, що Відповідач здійснював перевірку на відповідність вимог земельного законодавства поданого Позивачем проекту землеустрою.

У свою чергу, повноваженнями щодо такої перевірки наділений саме Відповідач, у зв`язку з чим суд не може, підміняючи повноваження Відповідача, надати оцінку на відповідність вимог земельного законодавства поданого Позивачем проекту землеустрою та прийняти рішення про наявність чи відсутність підстав для затвердження проекту землеустрою.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, однак рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову підлягає зміні в частині обирання способу захисту порушеного права.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року по справі №340/5267/21 змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення в такій редакції.

Зобов`язати Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 березня 2021 року за вхідним № 184 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Миколо-Бабанська сільська рада, за межами населеного пункту у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03), за кадастровим номером: :02:000:0653 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

В решті рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року по справі №340/5267/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов