Справа № 160/18267/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє вимог на стороні відповідача: Центрально-міський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про скасування постанов, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє вимог на стороні відповідача: Центрально-міський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому просить суд:
- скасувати постанови державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коробко Олени Сергіївни у виконавчому провадженні № 66915307, а саме, постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2021 р., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.09.2021р. та постанову про стягнення виконавчого збору від 23.09.2021 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у Центрально-міському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження ВП № 66915307. Позивач стверджує, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2021 року, а також постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.09.2021р. та постанова про стягнення виконавчого збору від 23.09.2021 р. винесені державним виконавцем на підставі постанови № 11 від 05.07.2021 року, виданої Центрально-міським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. При цьому, означена постанова оскаржується позивачем у судовому порядку, а саме, ухвалою Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.07.2021 року (суддя Бутенко М.В.) відкрито провадження у справі № 216/4409/21 та призначено справу до судового розгляду. Тобто, позивач посилається на те, що виконавче провадження ВП № 66915307 відкрито передчасно, оскільки відповідна постанова Центрально-міського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про накладення штрафу оскаржується у судовому порядку, а відтак, в силу приписів ст. 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення вона не набрала законної сили.
На думку позивача спірні постанови підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 08.10.2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування, а також встановлено строк третій особі для подання пояснень щодо позову.
Відповідач, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Центрально-міський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надав письмові пояснення з приводу позову, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки постанова № 11 від 05.07.2021 року була пред`явлена на примусове виконання до органу державної виконавчої служби в межах строку, встановленого положеннями Закону України «Про виконавче провадження». Тому, будь-які підстави для скасування спірних постанов, а саме, про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору відсутні.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.07.2021 року тво військового комісара (керівника) Центрально-міського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Живолупом С.М. винесена постанова №11 за справою про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф на ОСОБА_1 у розмірі 8500,00 грн. за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію на підставі ч.2 ст.2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
14.07.2021 року до Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позивачем подано позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 11 від 05.07.2021 року, виданої Центрально-міським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
19.07.2021 року ухвалою Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі.
Проте, 23.09.2021 року державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коробко О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 66915307, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також постанова про стягнення виконавчого збору.
Не погоджуючись з означеними постановами та вважаючи їх такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Законута інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Приписами статті 4 Закону № 1404-VIII встановлені вимоги до виконавчого документа, а саме, у ньому зазначаються дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) та строк пред`явлення рішення до виконання.
Пунктом 6 частини 1статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Згідно пункту 1 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).
За загальним правилом, визначеним положеннями статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 2 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний:
- здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
- надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;
- розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;
- заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;
- роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Відповідно до частини 1 статті 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Тобто, державний виконавець зобов`язаний відповідно до вимог чинного законодавства не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження ВП № 66915307 було відкрито щодо примусового виконання постанови №11, виданої 05.07.2021 року Центрально-міським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, щодо якої встановлено факт її оскарження у судовому порядку.Тобто, наразі справа по суті не розглянута та, відповідно, рішення суду, яке набрало законної сили за результатами розгляду такої справи, відсутнє.
Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що у провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді справа № 216/4409/21, яка відкрита за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського районного територіального Центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення № 11 від 05.07.2021 року тво військового комісара (керівника) Центрально-Міського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Живолуп С.М.
З огляду на викладене, суд зазначає наступне.
Особливості та порядок направлення постанов про адміністративні правопорушення на примусове виконання встановлені нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За приписами статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Абзац 1 статті 291 КУпАП визначає, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Приписами статті 299 КУпАП встановлено, що при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

При цьому, частиною 1 статті 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 КУпАП постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 оскаржив постанову № 11 від 05.07.2021 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в межах строків, визначених ст. 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто, в силу приписів даної статті така постанова не набрала законної сили.

На підтвердження оскарження вказаної постанови позивачем надано копію позову до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з відміткою про дату подання 14.07.2021 року, яка була направлена до органу державної виконавчої служби для відома та отримана останнім 23.09.2021 року.

Водночас, з матеріалів виконавчого провадження ВП № 66915307 слідує, що спірні постанови прийняті державним виконавцем 23.09.2021 року.

Таким чином, станом на час прийняття відповідачем спірних постанов, а саме, постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2021 р., постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.09.2021р. та постанови про стягнення виконавчого збору від 23.09.2021 р., зокрема, постанова № 11 від 05.07.2021 р., видана Центрально-міським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, є такою, що не набрала законної сили і відповідач був про це обізнаний.

Суд зазначає, що відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання оскаржуваного штрафу не лише позбавляє позивача права на добровільне його виконання, а й покладає безпідставний тягар негативних наслідків, пов`язаних з примусовим виконанням постанови, а саме, у вигляді виконавчого збору та витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коробко О.С. про відкриття виконавчого провадження ВП №66915307 від 23.09.2021 року, винесена на підставі постанови № 11 від 05.07.2021 року, виданої Центрально-міським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, про стягнення з позивача штрафу у розмірі 17000,00 грн.; постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №66915307 від 23.09.2021 року та постанова про стягнення виконавчого збору від 23.09.2021 року є передчасними, оскільки фактичні підстави для примусового виконання постанови № 11 від 05.07.2021 року на даний час відсутні, а тому, оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908,00 грн., сплата яких підтверджується квитанцією № 34830802 від 04.10.2021 року, яка міститься в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє вимог на стороні відповідача: Центрально-міський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про скасування постанов - задовольнити повністю.

Скасувати постанови державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коробко Олени Сергіївни у виконавчому провадженні № 66915307, а саме, постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2021 р., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.09.2021р. та постанову про стягнення виконавчого збору від 23.09.2021 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за рахунок бюджетних асигнувань (вул.П.Калнишевського, 5, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50024, ) судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17.01.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька