Справа № 480/7063/21
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року Справа № 480/7063/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/7063/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (далі відповідач, Департамент соцзахисту населення), у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу одноразової грошової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю як особі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 60 мінімальних заробітних плат;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу одноразову грошову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю як особі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 60 мінімальних заробітних плат;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті соцзахисту населення як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи, має статус постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом ІІ групи, відсоток втрати працездатності складає 60%.

Відповідно до витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1380 від 28.05.2019, захворювання позивача «Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст.» змішаного (судинного, дисметаболічного) генезу з вегетативною дисфункцією, лікворно-венозною дисциркуляцією, вегето-судинними пароксизмами та симпато-адреналовим типом, вестибуло-атактичним синдромом, ангіопатія сітківкі обох очей, що підтверджене документами, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У зв`язку з цим, у липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю як особі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, а також, виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

За результатами розгляду вказаної заяви, листом від 08.07.2021 Департамент соцзахисту населення повідомив позивачу про неможливість визначення права на призначення компенсації, оскільки з дати встановлення ІІ групи інвалідності (26.09.2019) минуло більше шести місяців. Одночасно, було повідомлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується у встановлених розмірах.

На переконання позивача, враховуючи приписи статті 46 Конституції України, статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», невиплата відповідачем вказаної одноразової грошової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення, порушує його права та свідчить про допущення протиправної бездіяльності.

З вищезазначених підстав, ОСОБА_1 вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2021, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/7063/21, справу призначено до розгляду в письмовому провадженні з 19.08.2021, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, Департамент соцзахисту населення у відзиві зазначив, що на момент виникнення спірних правовідносин, стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має редакцію, відповідно до якої, порядок виплати та розмір одноразової грошової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю як особі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також, щорічної допомоги на оздоровлення, визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, умови та порядок призначення одноразової грошової компенсації, врегульований Порядком виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 760 від 26.10.2016.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку (в редакції, яка діяла на момент встановлення інвалідності позивачу), виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 1146 від 17.08.2002 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги».

На виконання пункту 4 згаданого Порядку, одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України № 285 від 14.05.2015 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг від 12.11.2019, останній відмовився визначення права на отримання одноразової компенсації на умовах зазначеного Порядку, оскільки виявив бажання отримати одноразову компенсацію відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отримавши 29.06.2021 заяву позивача, подану відповідно до Закону України «Про звернення громадян», Департаментом соцзахисту населення 08.07.2021 була надана відповідь, у якій роз`яснено про відсутність можливості встановити право позивача на отримання одноразової компенсації.

Стосовно виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, відповідач зауважив на тому, що така допомога виплачується позивачу у розмірі, встановленому Порядком виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 760 від 26.10.2016 та постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005.

За таких обставин, Департамент соцзахисту населення вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 24.10.2019, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 381820 від 07.10.2019, позивачу встановлена ІІ група інвалідності (а.с. 8). При цьому, за змістом витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 9).

За змістом заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, поданої 12.11.2019 Департаменту соцзахисту населення за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, ОСОБА_1 відмовився від призначення одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з отриманням одноразової допомоги у військкоматі.

Згодом, 29.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виплатити одноразову грошову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю як особі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 60 мінімальних заробітних плат та щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідь на цю заяву, листом № П-1629/12-06-29 від 08.07.2021, Департамент соцзахисту населення повідомив ОСОБА_1 про відсутність можливості визначення права на призначення одноразової компенсації та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у встановлені строки та розмірі (а.с. 13-14).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 48 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності), одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали особами з інвалідністю внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, кожній дитині, яка втратила одного з батьків внаслідок Чорнобильської катастрофи, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році.

При цьому, частиною 3 статті 48 передбачено, що згадані компенсація та допомога, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Так, питання здійснення виплати передбачених статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, врегульовані Порядком виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 760 від 26.10.2016 (далі Порядок № 760).

Пунктом 3 Порядку № 760 (в редакції, яка діяла на момент встановлення ІІ групи інвалідності позивачу) передбачалось, що виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 1146 від 17.08.2002 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги», поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України № 285 від 14.05.2015 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (пункт 4 Порядку № 760).

Згідно з пунктом 9 Порядку № 760, особам, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та інших законодавчих актів і визнані учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплата одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, або сім`ям у зв`язку з втратою годувальника здійснюється відповідно до одного із таких законодавчих актів залежно від причин заподіяння шкоди здоров`ю або смерті годувальника.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 760, щорічна допомога виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь в ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, кожній дитині, яка втратила одного з батьків внаслідок Чорнобильської катастрофи, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, - в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 установлено, що особам з інвалідністю I і II групи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, розмір щорічної допомоги на оздоровлення складає 120 гривень.

Отже, зміст вказаних норм, дає підстави для висновків, що особи, які постраждали від Чорнобильської катастрофи та яким у зв`язку з цим встановлена ІІ група інвалідності, мають право на отримання одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи та щорічної допомоги на оздоровлення у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Для отримання зазначеної одноразової компенсації, заінтересовані особи зобов`язані протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності звернутись до уповноваженого органу із заявою затвердженої форми, до якої додаються визначені документи.

Розміри згаданих одноразової компенсації та щорічної допомоги, установлені постановами Кабінету Міністрів України № 285 від 14.05.2015 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» та № 562 від 12.07.2005 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У цій справі судом встановлено, що ІІ група інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановлена ОСОБА_1 медико-соціальною експертною комісією 07 жовтня 2019 року. У зв`язку з цим, саме з цієї дати у позивача виникло право на отримання одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Для реалізації цього права, ОСОБА_1 зобов`язаний бу протягом шести місяців звернутися до відповідача із єдиною заявою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 1146 від 17.08.2002 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги», до якої додати визначені документи.

З огляду на те, що заява позивача від 29.06.2021 про виплату одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, не відповідає затвердженій згаданою постановою Кабінету Міністрів України формі єдиної заяви, а також приймаючи до уваги те, що до неї не додавались документи, передбачені Порядком виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 760 від 26.10.2016, та подана вона поза межами встановленого шестимісячного строку, на переконання суду, відсутні підстави стверджувати про допущення протиправної бездіяльності Департаментом соцзахисту населення внаслідок невиплати позивачу одноразової компенсації.

Крім того, суд зауважує на тому, що станом на момент виникнення у ОСОБА_1 права на отримання одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статті 48 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, її розмір установлювався постановою Кабінету Міністрів України № 285 від 14.05.2015, а не складав 60 мінімальних заробітних плат, як про це зазначає позивач.

Розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 і складає: для інвалідів I і II групи 120 гривень; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії 100 гривень; для інвалідів III групи та для дітей-інвалідів 90 гривень; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, для кожної дитини, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та для евакуйованих із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, 75 гривень.

За таких обставин суд робить висновок про відповідність дій Департаменту соціального захисту населення при розгляді заяви ОСОБА_1 від 29.06.2021 щодо виплати одноразової компенсації в розмірі 60 мінімальних заробітних плат та щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик