Справа № 520/11840/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 р. Справа № 520/11840/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 (головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В.) по справі № 520/11840/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по довідці Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №44 від 25.03.2021 року, що складена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 року по справі №520/16546/2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року виходячи з 94% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №44 від 25.03.2021 року і здійснити позивачу виплату з 01 квітня 2019 року виходячи зі 100% підвищення перерахованої суми пенсії, без обмеження її максимальним розміром, єдиним платежем без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (в т.ч. постанови КМУ №649 від 22.08.2018року «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат, з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року по довідці Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №44 від 25.03.2021 року, викладене у листі від 16.04.2021 №2000-0203-8/54844.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, виходячи з відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №44 від 25.03.2021 року та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просив частково скасувати його та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що він раніше звертався з позовом про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення розміру його пенсії з 94% до 70% грошового забезпечення неправомірними, який рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.20р. по справі №520/3921/20 залишено без задоволення. Наразі, пенсійний орган позивачу неправомірно зменшив з 94% до 89% суму грошового забезпечення, та не погоджуючись сам з цими діями відповідача позивач звернувся до суду.

Проте, ці позовні вимоги були проігноровані судом першої інстанції. Вважав, що з 01.04.2019р. його пенсія має обчислюватися з 94% сум грошового забезпечення, зазначених в довідці №44 Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування ДСУЗНС від 25.03.21р.

Також не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо передчасності позовних вимог в частині перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, оскільки судом не враховано, що пенсія йому була призначена до 01.01.2016р., тобто до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», а тому обмеженню максимальним розміром не підлягає.

Крім того, вважає висновки суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні позовних вимог щодо виплати перерахованої пенсії єдиним платежем з нарахуванням та виплатою компенсації, помилковими, зроблені без врахування ст.1 Першого Протоколу до Конвенції та рішення ЄСПЛ у справах «Федоренко проти України», «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України».

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як військовий пенсіонер з 2005 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 01.01.2018 позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 та постанови КМУ №103 від 21.02.18 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» було проведено перерахунок пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.21р. по справі №520/16546/2020 зобов`язано Міжрегіональний центр гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" , ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії. Зазначене рішення набрало законної сили 12.03.21р.

На виконання зазначеного рішення суду 29.03.2021р. Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій надіслано на адресу ГУ ПФУ в Харківській області довідку №44 від 25.03.2021р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача станом на 05.03.2019, до якої включено грошове забезпечення позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (а.с.24).

Проте, Головне управління ПФУ в Харківській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії відповідно до наданої довідки №44 від 25.03.2021 року, мотивуючи відсутністю підстав для проведення такого перерахунку.

Протиправна бездіяльність відповідача змусила позивача звернутися з зазначеним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з протиправної бездіяльності пенсійного органу, оскільки підставою для проведення перерахунку та виплати позивачу з 01.04.2019 пенсії є довідка №44 від 25.03.2021р., видана Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує право особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення та зазначив про передчасність позовних вимог стосовно нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу, оскільки пенсія не нарахована.

Також, суд першої інстанції виходив з передчасності вимог щодо відсоткового розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сторонами рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову не оскаржується, в той час як позивач оскаржує рішення суду виключно в частині відмови в задоволенні позову.

Отже, враховуючи оскарження позивачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині відсоткового розміру грошового забезпечення, обмеження пенсії максимальним розміром, здійснення виплати єдиним платежем з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходу та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентоване статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" затвердив Порядок № 45.

30 серпня 2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018р. та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

24.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою було внесено зміни, зокрема до п. 1 Порядку № 45, який викладено у новій редакції, а саме: "Пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Окружного адміністративного міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, зокрема визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У постанові від 05.03.2019 у справі № 826/3858/18 Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що п. п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, оскільки скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 набрало законної сили 05.03.2019.

Таким чином, з 05.03.2019 - з дня набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку № 45 та редакція пункту 5 цього Порядку, яка діяла до зазначених змін.

Суд першої інстанції виходив з того, що з набранням чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 (05.03.2019) позивач набув право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Колегія суддів зазначає, що в цій частині судове рішення сторонами по справі не оскаржується, та оцінка правомірності висновків суду не надається.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Колегія суддів зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з набранням законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Судом встановлено, що пенсійний орган відмовив позивачу у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів, які б регулювали порядок проведення перерахунку пенсій військовим пенсіонерам. Відтак, всупереч доводів апелянта, спору щодо відсоткового розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії, обмеження пенсії максимальним розміром та застосування при перерахунку пенсії будь-яких інших нормативно-правових актів на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Колегія суддів зазначає, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання рішення суду, отже вимоги щодо застосування відсотку при перерахунку пенсії, виплати пенсії без обмеження є похідними і повинні вирішуватися після розгляду вимог про наявність відповідного права на перерахунок.

Відтак, відсутні підстави вважати, що права ОСОБА_1 у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Отже суд першої інстанції вірно зазначив, що вимоги стосовно обмеження пенсії максимальним розміром та вимоги щодо зобов`язання пенсійного органу здійснити виплату пенсії без використання будь-яких нормативно-правових актів, які надають боржнику можливість відстрочення чи розстрочення виплат заявлені на майбутнє і є передчасними.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних, на чому вірно наголосив суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно зобов`язання відповідача провести виплату суми заборгованості пенсії однією сумою.

Згідно зі ст.46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином ст. 46 Закону №1058-IV передбачає виплату недоплаченої пенсії однією сумою лише в тому разі, якщо пенсія належала пенсіонеру, однак, не була отримана ним вчасно з власної вини.

Разом з тим, ця норма не містить приписів, які б визначали спосіб дій органу Пенсійного фонду щодо виплати суми пенсії, що утворилася з вини органу Пенсійного фонду, зокрема, внаслідок перерахунку за рішенням суду.

Отже спосіб виконання дій, які має вчинити суб`єкт владних повноважень за рішенням суду, не визначений у спірних відносинах нормативно.

Колегія суддів зазначає, що належним виконанням судового рішення про зобов`язання пенсійного органу перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.04.2019р. буде вважатися як перерахування присудженої суми одним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

При цьому, кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення.

Щодо проведення компенсації втрати частини доходу, колегія суддів зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 159 (далі - Порядок 159).

Відповідно до статей 1, 2 Закону 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Аналогічні положення закріплені також і в пунктах 2, 3 Порядку 159.

Відповідно до ст. 4 Закону 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Частиною 2 ст. 55 Закону 2262-ХІІ передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Із аналізу наведених норм слідує, що компенсація втрати частини доходів нараховується та виплачується на вже нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України.

Основною умовою, передбаченою ст. 55 Закону 2262-ХІІ, ст. 2 Закону 2050-III для виплати громадянину компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії.

Отже, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу.

Враховуючи, що відповідач не здійснював нарахування та виплату пенсії на виконання рішення суду, підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого нарахування будуть порушені, відсутні.

Таким чином, позовні вимоги щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу є передчасними, оскільки виплата заборгованості не відбулася, а тому умови для розрахунку компенсації не настали, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Отже, враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 по справі 404/6317/16-а, від 18.09.2018 по справі 522/535/17, від 25.10.2018 по справі 420/1410/17.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішеннях у справах «Федоренко проти України», «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України», колегія суддів зазначає, що з урахуванням характеру та змісту спірних правовідносин, дане рішення суду апеляційної інстанції є таким, що жодним чином не суперечить позиції Європейського суду з прав людини у вищезазначених справах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 по справі № 520/11840/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова