Справа № 500/7666/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7666/21

21 січня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання постанови про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, визнання дій державного виконавця протиправними, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Агро-Продукт» (далі - ПрАТ «Агро-Продукт», Товариство, позивач) з урахуванням нової редакції позовної заяви (том 1 а.с.77-83) та заяви про зміну (доповнення) підстав позову (том 1 а.с.125-128) звернулося до суду з позовом до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) (далі Чортківський відділ ДВС, відповідач 1), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ, відповідач 2), Міністерства юстиції України (відповідач 3), в якому просить:

визнати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню;

визнати дії старшого державного виконавця Чортківського відділу ДВС щодо відкриття виконавчого провадження ВП №67044325 неправомірними;

визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чортківського відділу ДВС від 05.10.2021 ВП №67044325 про відкриття виконавчого провадження.

Позовна заява обґрунтована тим, що з позивача стягується виконавчий збір згідно з постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 ВП, винесеною в межах виконавчого провадження №59060079 по виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 №921/730/13-г/3, виданого на виконання рішення цього суду від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/3. Виконання наказу господарського суду здійснювалося державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ. В межах виконавчого провадження №59060079 виконавчий документ було повернуто стягувачу.

В подальшому державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ відкрито виконавче провадження №66020913 на підставі постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 ВП про стягнення виконавчого збору і стягнуто виконавчий збір у повному обсязі. Повторно на підставі цієї ж постанови державного виконавця про стягнення виконавчого провадження відкрито виконавче провадження державним виконавцем Чортківського відділу ДВС №67044325.

Підстави позову зводяться до того, що на час відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Чортківського відділу ДВС №67044325 рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/3 було оскаржено в апеляційному порядку, а отже, не підлягав стягненню і виконавчий збір, який обрахований в розмірі 10 % від суми, що підлягає стягненню за таким рішенням.

На підставі постанови від 08.05.2019 №59060079 про стягнення виконавчого збору, яка видана Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ, вже було відкрито виконавче провадження 07.07.2021 №66020913, в межах якого було стягнено з ПрАТ «Агро-Продукт» суму виконавчого збору (яка зазначена у постанові від 08.05.2019 №59060079 про стягнення виконавчого збору) у повному обсязі і постановою від 28.07.2021 таке виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті Закону України «Про виконавче провадження».

05.10.2021 відкрите виконавче провадження №67044325 державним виконавцем Чортківського відділу ДВС на підставі тієї ж постанови про стягнення виконавчого збору №59060079, виданої 08.05.2019 Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ.

Позивач вказує про те, що державним виконавцем відповідача 1 розпочато виконавче провадження при тому, що основне рішення оскаржується в апеляційному порядку, а сам виконавчий збір стягнутий з боржника і виконавче провадження закінчене. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Чортківський ДВС намагається повторно стягнути з позивача кошти відповідно до виконавчого документу, який вже виконано у повному обсязі.

У заяві про зміну (доповнення) підстав позову (том 1 а.с.125-128), яка прийнята судом до розгляду, Товариство зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Русланом Вікторовичем 07.12.2021 відкрито виконавче провадження ВП №67808079 з виконання все того ж наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 №921/730/13-г/3, який був повернений стягувачу AT «Укрексімбанк» за його заявою у виконавчому провадженні ВП№59060079. Пунктом 3 постанови від 07.12.2021 про відкриття виконавчого провадження стягнено з боржника основну винагороду приватного виконавця в розмірі 4835521,50 грн, про що також винесено приватним виконавцем постанову від 07.12.2021 про стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Позивач зауважує, що ПрАТ «Агро-Продукт» у зв`язку з примусовим виконанням одного і того ж виконавчого документу (наказу Господарського суду від 04.11.2016 №921/730/13-г/3) повинно сплатити, як виконавчий збір відповідно до постанови від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору у розмірі 4835789,46 грн, так і основну винагороду приватного виконавця відповідно до постанови від 07.12.2021 про стягнення основної винагороди в розмірі 4835521,50 грн. Фактично створено умови для стягнення з боржника подвійної суми у вигляді виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця, що суперечить нормам чинного законодавства.

Пред`явлення до виконання наказу від 04.11.2016 №921/730/13-г/3 та відкриття виконавчого провадження є додатковою підставою для визнання постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 06.12.2021 після усунення позивачем недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі судді від 12.11.2021, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено судове засідання на 15.12.2021.

У строк, встановлений судом, надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 2, у якому відповідач проти позову заперечує (том 1 а.с.112-117) та зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ з 08.05.2019 знаходилося виконавче провадження № 59060079 по виконанню наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 № 921/730/13-г/3 про стягнення із Закритого акціонерного товариства «Агропродукт» солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії AT "Укрексімбанк" 48 357 894,65 грн. У зв`язку з надходженням заяви стягувача від 18.06.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, державним виконавцем 07.07.2021 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 59060079 відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи положення частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у Відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ зареєстровано виконавче провадження № 66020913 по виконанню постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ про стягнення виконавчого збору №59060079 від 08.05.2019 у розмірі 4835491,75 грн. Державним виконавцем 07.07.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66020913. В межах цього виконавчого провадження стягнуто суму виконавчого збору. У зв`язку з фактичним виконанням постанови про стягнення виконавчого збору виконавче провадження ВП № 66020913 було закінчене.

Однак рішенням Тернопільського окружного адміністративного суде від 04.08.2021 № 500/4222/21 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 07.07.2021 про відкриття виконавчого провадження №66020913. У мотивувальній частині рішення суд прийшов до висновку, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження №66020913 не за місцем виконання, порушено правила підвідомчості, постанова про стягнення виконавчого збору підлягає виконанню Чортківським відділом ДВС.

З метою додержання підвідомчості виконання постанови про стягнення виконавчого збору, таку було надіслано до Чортківського відділу ДВС для примусового виконання, державним виконавцем якого відкрите виконавче провадження №67044325.

Відповідач 2 вважає, що державним виконавцем не порушені вимоги закону, підстави для визнання протиправними та скасування постанови відсутні.

Ухвалою суду від 15.12.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено до 11.01.2022.

10.01.2022 надійшли письмові пояснення від відповідача 1, у який останній вказує про відкриття державним виконавцем Чортківського відділу ДВС виконавчого провадження №67044325 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №59060079 від 08.05.2019 та вжиті заходи в межах цього виконавчого провадження (том 1 а.с.150-152). Зазначає, що у виконавчому провадженні ВП №67044325 дії вчинялися в межах і порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

11.01.2022 до суду надійшли матеріали виконавчих проваджень №59060079 та № 66020913 Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ.

У судовому засіданні 11.01.2022 представник позивача Осів П.В. позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та заяві про зміну (доповнення) підстав позову.

Представник відповідача 1 Письменна О.Б. позовні вимоги не визнала, надала пояснення щодо вжитих дій державним виконавцем в межах відкритого виконавчого провадження №67044325.

Представник відповідачів 2 та 3 Коваль Ю.О. позовні вимоги не визнав з підстав, які наведені у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 11.01.2022 оголошено перерву до 20.01.2022 у зв`язку з прийняттям судом заяви представника позивача про зміну (доповнення) підстав позову, зобов`язано відповідачів надати пояснення з урахуванням нових підстав позову, витребувано у відповідача 1 матеріали виконавчого провадження №67044325. Також суд зобов`язав позивача надати судові рішення у справах, які розглядалися судами, та пов`язані з предметом позову у цій справі.

17.01.2022 до суду надійшли матеріали виконавчого провадження №67044325 (том 3 а.с.76-110, 122-150).

17.01.2022 представником позивача подано до суду копію постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №500/4222/21 щодо оскарження постанов державного виконавця у ВП № 66020913 та копії заяви у справі №500/3996/21, у якій предметом позову є дії та постанови державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 66020913 (том 3 а.с.113-121).

19.01.2022 від представника відповідача 2 надійшли письмові пояснення щодо заяви про зміну (доповнення) підстав позову (том 3 а.с.153-154). У поясненнях відповідач наводить ті ж обставини, що й у відзиві на позовну заяву та зазначає, що державним виконавцем вимоги закону не були порушенні, а підстави для визнання постанови про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, відсутні. Представник відповідача наводить підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які передбачені статтею 374 КАС України, які поділяються на матеріально-правові та процесуально-правові, вважає, що у спірному випадку відсутні і ті, і інші. Також відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем не впливає на спірні правовідносини.

19.01.2022 до суду надійшло клопотання представника Чортківського відділу ДВС про розгляд справи за відсутності представника цього відповідача (том 3 а.с.151).

У судове засідання 20.01.2022 представник відповідача 1 не прибув, з огляду на подане відповідачем 1 клопотання від 19.01.2022, суд продовжив розгляд справи за відсутності такого учасника справи.

У судовому засіданні 20.01.2022 представник позивача Осів П.В. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зауважив, що державний виконавець Чортківського відділу ДВС відкрив виконавче провадження №67044325 ще до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим у справі №500/4222/21 щодо оскарження постанов державного виконавця у ВП № 66020913, тобто завчасно і протиправно.

Представник відповідачів 2 та 3 Коваль Ю.О. просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві та поясненнях. Зауважив, що виконавчий збір стягнуто підставно, проте не уповноваженим органом державної виконавчої служби (враховуючи висновки суду у справі №500/4222/21), а тому на даний час розглядається можливість повернення виконавчого збору з Державного бюджету Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ та перерахування до Державного бюджету через Чортківський Відділ ДВС.

У судовому засіданні 20.01.2022 судом постановлено ухвалу про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами КАС України з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/З (https://reyestr.court.gov.ua/Review/34493069) задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Приватного підприємства «Продекспорт» та Закритого акціонерного товариства «Агропродукт» про стягнення заборгованості.

Стягнуто з приватного підприємства «Продекспорт», м. Тернопіль вул.Живова, 15, , та Закритого акціонерного товариства «Агропродукт», с. Росохач Чортківського району Тернопільської області, , солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" вул. Горького, 127, м. Київ в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі, вул. Шептицького, 21, м. Тернопіль, , заборгованість за кредитними угодами №18105К15/2102 від 13.07.2005 року та №6605К48 від 13.07.2005 року , договорами поруки №18105Р1 від 13.07.2005 року та №6605Р8 від 13.07.2005 року - 41 003 252 грн. 65 коп. заборгованості за кредитом; 5 426 712 грн. 21 коп. заборгованості за несплаченими відсотками ; 574 509 грн. 51 коп. заборгованості за несплаченими комісіями; 1 353 420 грн. 28 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Стягнуто з приватного підприємства «Продекспорт», м. Тернопіль вул.Живова, 15, , на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" вул. Горького, 127, м. Київ, в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі, вул. Шептицького, 21, м. Тернопіль, , заборгованість за кредитними договорами №6606К35 від 19.07.2006 року, №6606К38 від 27.07.2006 року, №6606К44 від 06.09.2006 року, №6607К23 від 05.11.2007 року, №6609К5 від 01.06.2009 року, №6609К9 від 01.07.2009 року - 124 807 829 грн. 86 коп. заборгованості за кредитом; 16 288 803 грн. 93 коп. заборгованості за несплаченими відсотками; 1 476 358 грн. 37 коп. заборгованості за несплаченими комісіями; 6 573 707 грн. 10 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Стягнуто солідарно з приватного підприємства «Продекспорт», м. Тернопіль вул.Живова, 15, , та Закритого акціонерного товариства «Агропродукт», с. Росохач Чортківського району Тернопільської області, , на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" вул. Горького, 127, м. Київ, , в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі, вул. Шептицького, 21, м. Тернопіль - 68 820 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання цього рішення Господарським судом Тернопільської області 04.11.2016 видано наказ про примусове виконання рішення у справі №921/730/13-г/3 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/62575014) про стягнення солідарно із Закритого акціонерного товариства "Агропродукт" (с. Росохач Чортківського району Тернопільської області ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Горького, 127, м. Київ ) в особі Філії АТ "Укрексімбанк" (м. Тернополі, вул. Шептицького, 21, м. Тернопіль ) заборгованість за кредитними угодами №18105К15/2102 від 13.07.2005 року та №6605К48 від 13.07.2005 року, договорами поруки №18105Р1 від 13.07.2005 року та №6605Р8 від 13.07.2005 року - 41 003 252 грн. 65 коп. заборгованості за кредитом; 5 426 712 грн. 21 коп. заборгованості за несплаченими відсотками; 574 509 грн. 51 коп. заборгованості за несплаченими комісіями; 1 353 420 грн. 28 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

На підставі заяви стягувача Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" від 27.03.2019 та наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 у справі №921/730/13-г/3 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ 08.05.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59060079 (том 2 а.с.3-20).

Відповідно до пункту 3 цієї постанови стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Одночасно 08.05.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ 08.05.2019 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 4835789,46 грн (том 2 а.с.22-23).

В межах ВП №59060079 державним виконавцем вчинялися виконавчі дії, як-от: виносилися постанови про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, направлялися запити державного виконавця до відповідних суб`єктів про надання інформації про наявність майна боржника, виставлялися платіжні вимоги тощо. Постановою державного виконавця від 15.05.2019 про зміну назви сторони виконавчого провадження змінено назву боржника Закритого акціонерного товариства "Агропродукт" на Приватне акціонерне товариство "Агро-Продукт" (том 2 а.с.25-240).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 17.12.2019 зупинено виконавче провадження ВП №59060079 на підставі статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» та ухвали Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 з урахуванням ухвали від 06.12.2019 про виправлення описки, відповідно до яких апелянту поновлено строк для подання апеляційної скарги та відкрито апеляційне провадження на рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/3 (том 2 а.с.213-217).

В подальшому 01.07.2021 до Міністерства юстиції надійшла заява стягувача від 18.06.2021 про повернення наказу Господарського суду Тернопільської області про примусове виконання рішення у справі №921/730/13-г/3 від 04.11.2016 без виконання, яка передана до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 06.07.2021 (том 2 а.с.241).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 07.07.2021 поновлено вчинення виконавчих дій (том 2 а.с.243).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 07.07.2021 повернуто виконавчий документ стягувачу за його заявою від 18.06.2021 на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (том 2 а.с.245).

Одночасно 07.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66020913 на підставі постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 про стягнення виконавчого збору ВП № 59060079 (том 3 а.с.10-11).

Постановою державного виконавця від 07.07.2021 про зміну назви сторони виконавчого провадження змінено назву боржника Закритого акціонерного товариства "Агропродукт" на Приватне акціонерне товариство "Агро-Продукт" (том 3 а.с.16-17).

В межах ВП №66020913 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ прийнята постанова про арешт коштів боржника, виносилися платіжні вимоги (том 3 а.с.23-63). Вжитими заходами примусового характеру стягнуто кошти в сумі 3467740,32 грн та 1367751,43 грн, а всього 4835491,75 грн (том 3 а.с.62, 64).

28.07.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу у повному обсязі та на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (том 3 а.с.71).

Також судом встановлено, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ направлено Чортківському відділу ДВС для виконання поставну головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 про стягнення виконавчого збору ВП № 59060079 з супровідним листом від 04.10.2021 такого змісту:

«Відповідно до статей 3, 24, 26, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» надсилаємо для подальшого виконання постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про стягнення виконавчого збору від 08.05.2019 ВП № 59060079 щодо стягнення з боржника Закритого акціонерного товариства «Агропродукт» () на користь держави виконавчого збору у розмірі 4835789,46 гривень, винесену на підставі наказу господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 № 921/730/13-г/3.

Одночасно зазначаємо, шо виконавче провадження № 59060079 по виконанню наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 № 921/730/13-г/3 завершено 04.07.2021, а саме: державним виконавцем 07.07.2021 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 59060079 відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (повернуто за заявою стягувача).

Залишок нестягнутого виконавчого збору станом на 07.07.2021 складав 4835491,75 грн.

Звертаємо увагу, що на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 08.05.2019 № 59060079 для стягнення з боржника на користь держави залишку виконавчого збору у розмірі 4835491,75 гривень, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 07.07.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66020913. <…> .

Платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 11520 віл 08.07.2021 перераховано на користь держави виконавчий збір у розмірі 3467740,32 грн, платіжним дорученням Міністерства юстиції України №12198 від 26.07.2021 перераховано на користь держави виконавчий збір у розмірі 1 367 751,43 грн.

У зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом державним виконавцем 28.07.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 66020913.

В подальшому, ПрАТ «Агро-Продукт» звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України <…> .

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 № 500/4222/21 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича від 07.07.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №66020913. В мотивувальній частині рішення суд прийшов до висновку, що державним виконавцем 07.07.2021 відкрито виконавче провадження №66020913 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №59060079 від 08.05.2019, виданої Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не за місцем виконання. Також на думку суду, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №66020913 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №59060079 від 08.05.2019, виданої Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, порушено правила підвідомчості.

У зв`язку з чим, на думку суду, зазначена постанова підлягає виконанню Чортківським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На цей час рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 № 500/4222/21 оскаржено в апеляційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Місцезнаходження Приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» () є: Тернопільська область, Чортківський район, село Росохач, вул. Польова, буд. 1, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З метою додержання підвідомчості виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору віл 08.05.2019 № 59060079 та додержання вимог місця виконання рішення, надсилаємо для подальшого виконання відповідно до статей 3, 24, 26, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про стягнення виконавчого збору від 08.05.2019 ВП № 59060079.

Для уникнення подвійного стягнення з Приватного акціонерного товариства «Агро Продукт» нестягнутого станом на 07.07.2021 виконавчого збору у розмірі 4835491,75 грн, прошу в порядку частини другої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» одразу після відкриття виконавчого провадження винести постанову про відстрочення виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчою збору від 08.05.2019 № 59060079 до розгляду Восьмим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 № 500/4222/21 та набранням рішенням законної сили» (том 3 а.с.79-82, 125-128).

На підставі цієї заяви Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ та постанови державного виконавця цього Відділу про стягнення виконавчою збору від 08.05.2019 № 59060079 державним виконавцем Чортківського відділу ДВС 05.10.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67044325 (том 3 а.с.143).

02.11.2021 державним виконавцем Чортківського відділу ДВС винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП №67044325 відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з розглядом Восьмим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 № 500/4222/21 (том 3 а.с.148).

Також судом встановлено, що у провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 500/4222/21 за позовом ПрАТ «Агро-Продукт» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.08.2021, яке набрало законної сили 08.12.2021 згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправними та скасовано, зокрема, постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича від 07.07.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №66020913 (том 3 а.с.115-118, 134-142).

Щодо рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/3, у межах примусового виконання наказу якого стягується виконавчий збір, то відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень таке набрало законної сили 15.11.2013, про що зазначено і в наказі про примусове виконання рішення від 04.11.2016 у справі №921/730/13-г/3 (том 2 а.с.241 зворот).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/85869911) з урахуванням ухвали від 06.12.2019 про виправлення описки (http://reyestr.court.gov.ua/Review/86139521), (том 1 а.с.16-18) відкрито апеляційне провадження на рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/3.

Позивач не погоджується з діями та постановами державної виконавчої служби у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача, його дії як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закон України «Про виконавче провадження»).

Пунктами 1, 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

За змістом частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 28.08.2018) визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

В подальшому частина друга статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» була змінена згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 (чинним з 28.08.2018) слова «фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом» замінено словами «підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів».

У цій справі станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2019 ВП №59060079 на виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 у справі №921/730/13-г/3 та постанови про стягнення виконавчого збору від 08.05.2019, якою вирішувалося питання стягнення виконавчого збору, норма статті 27 Закону № 1404-VІІІ визначала правила стягнення виконавчого збору, за якими виконавчий збір має вираховуватись із розрахунку 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з частиною четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). <…>. Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Частина п`ята статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначає випадки, за яких виконавчий збір не стягується.

Частиною шостою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню (частина сьома статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає (частина восьма статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає (частина дев`ята статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначений правовий порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, випадки коли такий не стягується, за яких умов стягнутий виконавчий збір повертається.

У спірному випадку позивачем заявлено вимогу про визнання постанови про стягнення виконавчого збору від 08.05.2019 ВП №59060079 такою, що не підлягає виконанню. Надаючи оцінку кожній з підстав позову суд зазначає таке.

Позивач вказує, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/3, на підставі якого видано наказ, в межах примусового виконання якого винесено постанову про стягнення виконавчого збору, є таким, що не набрало законної сили через його апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження згідно з ухвалою суду від 25.11.2019.

Дійсно ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 з урахуванням ухвали від 06.12.2019 про виправлення описки відкрито апеляційне провадження на рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/3 (том 1 а.с.16-18).

Разом з тим, станом на 08.05.2019, на дату прийняття державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ постанови ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору, рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/3, є таким, що набрало законної сили, та підлягало до примусового виконання.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Станом на дату розгляду цієї справи наказ Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 у справі №921/730/13-г/3 таким, що не підлягає виконанню, не визнавався. Такі обставини стверджував представник позивача, а також такі обставини вбачаються з того, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Кондратюка Руслана Вікторовича ВП №67808079 від 07.12.2021 відкрито виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 №921/730/13-г/3 (том 1 а.с.129).

Наказ Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 у справі №921/730/13-г/3 видано на підставі рішення, яке набрало законної сили.

Зі змісту ухвали Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі №921/730/13-г/3 вбачається, що 20.11.2019 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 у справі №921/730/13-г/3, до якої долучені докази направлення копії апеляційної скарги позивачу та відповідачам по справі. 21.11.2019 на адресу апеляційного суду надійшла заява про усунення недоліків від ОСОБА_1 . В даній заяві апелянт просила долучити до апеляційної скарги платіжне доручення №1 від 20.11.2019 про сплату 103230 грн. судового збору. В прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки ОСОБА_1 не була стороною по справі, а її представник ознайомився з текстом оскаржуваного рішення лише 19.11.2019. Апелянт вважає, що оскаржуваним рішенням було порушено її права.

Відповідно до резолютивної частини ухвали суду відновлено апелянту строк для подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2019 у справі №921/730/13-г/3. Витребувано з Господарського суду Тернопільської області матеріали справи №921/730/13-г/3 (том 1 а.с.16).

З пояснень позивача у справі та Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що на даний час апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2019 у справі №921/730/13-г/3 Західним апеляційним господарським судом не розглянута (том 1 а.с.22-23).

Відповідно до частин першої, другої статті 272 ГПК України «Порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи» якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі №921/730/13-г/3 суд апеляційної інстанції не зупиняв дію рішення суду першої інстанції, а саме рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2019 у справі №921/730/13-г/3.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Наявність апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, є підставою для зупинення виконавчого провадження, що й було зроблено державним виконавцем у межах ВП №59060079 згідно з постановою від 17.12.2019.

Разом з тим, встановлені у цій справі обставини щодо апеляційного оскарження судового рішення, на виконання якого видався виконавчий лист і в межах виконання якого винесено постанову про стягнення виконавчого збору, не є підставою для визнання постанови про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню.

Виконавчий документ наказ Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 у справі №921/730/13-г/3, видано у період, коли рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2019 у справі №921/730/13-г/3 набрало законної сили, а тому підлягає до виконання. Питання щодо здійснення стягнення на підставі такого документа вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Положення цього Закону не передбачають визнання постанови про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ.

В подальшому з огляду на ініціювання стягувачем 18.06.2021 повернення йому виконавчого документа наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 у справі №921/730/13-г/3, виконавче провадження ВП №59060079 було відновлене 07.07.2021 і одночасно 07.07.2021 вирішено питання про повернення виконавчого документа стягувачу.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа визначені у статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». Так, частина третя цієї статті передбачає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 1 розділу I якої визначено, що ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Пункт 8 розділу III цієї Інструкції визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

У цій справі державним 07.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66020913 на підставі постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 про стягнення виконавчого збору ВП № 59060079 (том 3 а.с.10-11) та розпочато заходи примусового виконання, внаслідок яких стягнуто кошти у повному обсязі визначеного виконавчого збору на суму 4835491,75 грн (том 3 а.с.62, 64).

Позивач вказує такі обставини як виконання постанови про стягнення виконавчого збору ще однією підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. З приводу цього суд зауважує, що на час відкриття виконавчого провадження ВП №66020913 відомостей про виконання боржником ПрАТ «Агро-Продукт» у добровільному порядку постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 про стягнення виконавчого збору ВП № 59060079 не було і така постанова й не була виконана Товариством, тому державним виконавцем виконувався виконавчий документ у примусовому порядку. Стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження, на переконання суду, не є підставою для визнання виконавчого документа (постанови про стягнення виконавчого збору) таким, що не підлягає виконанню.

Позивач у цій справі не надав належних та допустимих доказів, що постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 про стягнення виконавчого збору ВП № 59060079 було видано помилково або за відсутності обов`язку боржника її виконувати у зв`язку з його припиненням чи добровільним виконанням боржником. Нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено право органів державної виконавчої служби не вирішувати питання стягнення виконавчого збору у межах виконання виконавчого документа на виконання рішення, яке набрало законної сили. У разі ж поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ (як у спірному випадку), суд вже зазначав, що це є підставою для зупинення виконання виконавчого документа, проте не є підставою для визнання виконавчого документа (постанови про стягнення виконавчого збору) таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд не надає оцінку діям державного виконавця в межах ВП №66020913, відкритого на підставі постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 про стягнення виконавчого збору ВП № 59060079, бо такі не є предметом оскарження.

Підстави для виконання постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору на час її фактичного виконання не відпали, рішення Господарського суду Тернопільської області, на підставі якого ним 04.11.2016 у справі №921/730/13-г/3 видано наказ, не скасоване, постанову про стягнення виконавчого збору винесено державним виконавцем з вірним застосуванням норм чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є підставою для закінчення виконавчого провадження.

В свою чергу частиною сьомою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Отже, законодавець визначив та передбачив випадок, коли виконавчий збір стягнуто, проте рішення, що підлягало виконанню, скасовано та чітко окреслив у такому випадку дії державного виконавця та наслідки для учасників виконавчого провадження. Суд ще раз наголошує, що на даний час судове рішення, що підлягає виконанню, не скасовано.

Ще однієї підставою позову, яку позивач зазначив у заяві про зміну (доповнення) підстав позову (том 1 а.с.125-128), є відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 №921/730/13-г/3 приватним виконавцем, який визначив до стягнення з боржника основну винагороду приватного виконавця. З огляду на це ПрАТ «Агро-Продукт» у зв`язку з примусовим виконанням одного і того ж виконавчого документу (наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 №921/730/13-г/3) повинно сплатити, як виконавчий збір відповідно до постанови від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору у розмірі 4835789,46 грн, так і основну винагороду приватного виконавця відповідно до постанови від 07.12.2021 про стягнення основної винагороди в розмірі 4835521,50 грн.

Надаючи оцінку таким обставинам справи, судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Р.В. 07.12.2021 винесено постанову ВП №67808079 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанні наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2016 №921/730/13-г/3, у пункті 3 якої зазначено про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 4835521,50 грн. Одночасно 07.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Р.В. винесено постанову ВП №67808079 про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 4835521,50 грн (том 1 а.с.129-130).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що з нього вже стягнуто виконавчий збір і має місце подвійне стягнення з Товариства виконавчого збору та основної винагороди за одним і тим самим виконавчим документом.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частина п`ята статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачає, що, якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 цього ж Закону).

Відповідно до частини сьомої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Частиною першою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

На виконання статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця. Відповідно до пункту 19 цього Порядку приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Виходячи з наведених положень вбачається, що виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця не є тотожними поняттями. Право приватного виконавця на стягнення основної винагороди і її розмір, законодавець не поставив у залежність від тієї обставини, що на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби перебувала чи перебуває постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

У такому разі допускається подвійне стягнення з боржника коштів за виконання одного й того ж виконавчого документа державним виконавцем та приватним виконавцем.

З цього приводу суд зауважує, що Закон України «Про виконавче провадження» містить прогалину у правовому регулюванні процедури стягнення з боржника державним виконавцем виконавчого збору і приватним виконавцем основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа. Закон не визначає порядку, умов чи підстав для припинення стягнення виконавчого збору з боржника у випадку подальшого пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання приватному виконавцю.

Закон України «Про виконавче провадження» містить лише кілька близьких за змістом норм, які регулюють подібні правовідносини. Так, у пункті 5 частини п`ятої 27 цього Закону законодавець встановив, що «виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем».

Частина шоста статті 27 цього Закону містить норму про те, що «у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання».

Натомість у частині восьмій цієї ж статті законодавець встановив, що «під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі». Проте поняття й процедура, що згадані у цій нормі, стосується інших правовідносин, ніж ті, що є у цій справі, так як в даному випадку не було передачі виконавчого документа.

Разом з тим, повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що наведене однозначно не дає підстав для визнання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконання.

Наводячи таку підставу позову, Товариство не позбавлене можливості ставити під сумнів правомірність стягнення з нього основної винагороди приватного виконавця, що може бути предметом окремого судового провадження, проте за даних обставин справи, наявність виконавчого провадження, відкритого приватним виконавцем, ніяким чином не впливає на позовну вимогу ПрАТ «Агро-Продукт», заявлену у цій справі, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає до виконання.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що в позові Товариства в частині позовних вимог про визнання постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, слід відмовити.

Також суд зазначає, що вирішення таких спорів (визнання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню) віднесено до юрисдикції адміністративних судів відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 1.380.2019.001073, зробленого на підставі аналізу положень статті 287 КАС України та статті 74 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Чортківського відділу ДВС щодо відкриття виконавчого провадження ВП №67044325 та визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Чортківського відділу ДВС від 05.10.2021 ВП №67044325 про відкриття виконавчого провадження, то суд зазначає таке.

Мотиви, з яких Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ направив 04.10.2021 до Чортківського відділу ДВС постанову від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору, викладені у супровідному листі, який наведений вже судом вище (том 3 а.с.79-82, 125-128), та зводяться до скасування Тернопільським окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 500/4222/21 від 04.08.2021 постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 07.07.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №66020913.

З пояснень представника відповідача 2 вбачається, що фактично має місце стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження, правомірність якого заперечена судом через проведення виконавчих дій не уповноваженим органом державної виконавчої служби і тому ініціювалося питання про відкриття виконавчого провадження Чортківським ДВС, тобто за місцезнаходженням боржника. Для недопущення подвійного стягнення з позивача суми виконавчого збору, одним з варіантів розвитку подій, представник відповідача 2 припускає розгляд питання про повернення коштів виконавчого збору з Державного бюджету Департаментом ДВС МЮ для перерахування в Державний бюджет через Чортківський ДВС.

Надаючи оцінку підставам позову та мотивам, на яких грунтуються заперечення відповідачів, суд зазначає, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 500/4222/21 від 04.08.2021, станом на 05.10.2021 (дату відкриття виконавчого провадження ВП №67044325 державним виконавцем Чортківського відділу ДВС щодо виконання постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019) не набрало законної сили. Це рішення суду набрало законної сили згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 08.12.2021 (том 3 а.с.115-118). При цьому апеляційна скарга подавалася Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а тому відповідачам достеменно було відомо про такі обставини.

Наведене є достатньою підставою для висновку про передчасність відкриття державним виконавцем Чортківського відділу ДВС виконавчого провадження ВП №67044325 щодо виконання постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 про стягнення виконавчого збору. З наведених підстав постанова старшого державного виконавця Чортківського відділу ДВС від 05.10.2021 ВП №67044325 про відкриття виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню, а дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження ВП №67044325 протиправними.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели правомірність дій та рішень державного виконавця щодо відкриття 05.10.2021 виконавчого провадження ВП №67044325, проте спростували підстави для визнання виконавчого документа (постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору) таким, що не підлягає виконанню.

Отож, суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, який допустив порушення прав Товариства підлягає сума сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 4540,00 грн, перерахована відповідного до платіжного доручення №2687 від 05.11.2021 (том 1 а.с.32).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 271, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання постанови про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, визнання дій державного виконавця протиправними, визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо відкриття виконавчого провадження ВП №67044325 протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) від 05 жовтня 2021 року ВП №67044325 про відкриття виконавчого провадження.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на користь Приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» судовий збір у розмірі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів десяти днів з дня його складення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Агро-Продукт» (48560, Тернопільська область, Чортківський район, село Росохач, вулиця Польова, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Відповідач 1: Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (48501, Тернопільська область, місто Чортків, вулиця Ринок, 10, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Відповідач 2: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, 13, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Відповідач 3: Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, 13, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 21 січня 2022 року.

Суддя Чепенюк О.В.