Справа № 160/22000/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-
Ухвалу про відкриття провадження у справі від 18.11.2021 року направлено на податкову адресу відповідача: АДРЕСА_2 .
Згідно з роздруківкою відстеження поштових відправлень: «відправлення не вручено під час доставки: інші причини».
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, днем отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі є 29.11.2021 року.
Правом на надання відзиву відповідач не скористався, відзив на позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суду не надав.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа підприємець 25.06.1998 року.
За відомостями інтегрованих карток платника податків ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг на загальну суму 128 100,75 грн.
Податкову вимогу на адресу відповідача направлено за податковою адресою платника податків та отримано відповідачем 07.08.2020 року.
Оскільки податковий борг відповідачем самостійно не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу.
Згідно із ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Слід зазначити, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (ст. 36 ПКУ). При цьому, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 - 36.3 ст. 36 ПКУ).
Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством (п. 54.1 статті 54 ПКУ).
Судом встановлено, що податковий борг у розмірі 128 100,75 грн. складається з заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 6840,35 грн. та заборгованості по збору за місця паркування транспортних засобів, що виникла в результаті несплати платником податків у розмірі 121 260,40 грн.
Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 6840,35 грн., виникла згідно:
заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 17.01.2012 року з терміном сплати 20.04.2020 року у сумі 913,15 грн.;
заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 17.01.2012 року з терміном сплати 20.05.2020 року у сумі 472,30 грн.;
заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 17.01.2012 року з терміном сплати 20.06.2020 року у сумі 472,30 грн.;
податкового повідомлення-рішення № 000886/04-36-04-10/ НОМЕР_1 від 09.12.2020 року з терміном сплати 18.02.2021 року (донараховані штрафні санкції) у сумі 2613,80 грн.
Заборгованість по збору за місця паркування транспортних засобів виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 121 260,40 грн., виникла згідно:
За змістом п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, самостійно задекларовані суми зі сплати єдиному податку з фізичних осіб та збору за місця паркування транспортних засобів є узгодженими.
Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, які отримано відповідачем.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Станом на день розгляду справи доказів оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому чи в адміністративному порядку відповідач не надав.
Таким чином, суд встановив, що відповідач має заборгованість на загальну суму 128100,75 грн, яка виникла в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань по єдиному внеску з фізичних осіб та збору за місця паркування транспортних засобів.
Станом на день розгляду справи відповідач не надав доказів сплати або оскарження податкового боргу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи відсутність таких заходів у позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу задовольнити.
Стягнути суму податкового боргу до бюджету у розмірі 128100,75 грн. з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна