Справа № 520/24966/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 січня 2022 року № 520/24966/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати рішення суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, вул. Кравчука, будинок, будинок 22 В, м. Луцьк, Волинська область,43026) від 5 травня 2021 року № 39 щодо відмови ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90 % від місячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру протиправним та скасувати його;

- зобов`язати суб`єктів владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, 61022), Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, вул. Кравчука, будинок, будинок 22 В, м. Луцьк, Волинська область, 43026), з 13 грудня 2019 року здійснити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Харківської області №21 209 від 9 квітня 2021 року у розмірі 90 % від місячної (чинної) заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження її максимального розміру, з виплатою з 13 грудня 2019 року різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії однією сумою.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 05 травня 2021 року № 39 щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90 % від місячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру протиправним та скасувати його є протиправним та такими, що порушує права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Також, позивачем разом із позовною заявою до суду було подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій останній просить суд визнати причини пропуску ним строку на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк з огляду на обставини того, що про порушення своїх прав та прийняття спірного у даній справі рішення йому стало відомо 15.11.2021 року, коли отримано в приміщенні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області спірного рішення, після звернення до відповідача та отримання інформації про стан розгляду заяви.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також, представником відповідача зазначено, що оскаржуване позивачем у даній справі рішення не було прийнято управлінням, а прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працював в органах прокуратури та був звільнений відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років.

Також, позивачем вказано, що з вересня 2001 року на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001) йому було призначено та нараховано пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимального розміру. При призначенні пенсії за вислугу років до місячної (чинної) заробітної плати були включені всі види оплати праці, на які нараховувались страхові внески.

На даний час позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Судовим розглядом справи встановлено, що 29 квітня 2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через Куп`янський відділ обслуговування громадян №13 (сервісний центр) Харківської області позивачем було подано заяву № 1867 про перерахунок пенсії за вислугу років з розрахунку 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, на підставі довідки прокуратури Харківської області від 9 квітня 2021 року № 21-209 про розмір заробітної плати, що враховується при перерахунку пенсії.

При цьому, позивачем вказано, що звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через Куп`янський відділ обслуговування громадян №13 (сервісний центр) Харківської області 29.04.2021 із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з розрахунку 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, по закінченню 10-денного строку з дня подачі заяви про перерахунок пенсії, він не отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відповіді за результатами розгляду його заяви щодо проведення перерахунку пенсії, у зв`язку з чим у листопаді поточного року звернувся до Куп`янського відділу обслуговування громадян № 13 (сервісний центр) Харківської області Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою стосовно надання інформації про результати розгляду заяви про проведення перерахунку пенсії від 29.04.2021.

У позовній заяві позивачем вказано, що 15 листопада 2021 року в Куп`янському відділі обслуговування громадян № 13 (сервісний центр) Харківської області Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області він отримав копію рішення відділу перерахунку пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 39 від 05.05.2021 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.04.2021 № 1867 про перерахунок пенсії відповідно до Закону «Про прокуратуру».

При цьому, позивачем наголошено на обставинах того, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про проведення перерахунку пенсії на підставі 4.1 п 1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV («Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду») та територіальний орган Пенсійного фонду, тобто Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зобов`язано було розглянути його заяву з доданими до неї документами про проведення перерахунку пенсії за вислугу років, за результатами чого не пізніше 10 днів з дня їх надходження прийняти рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, проте Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в порушення ст. 8, 19 Конституції України, ч.1 п 1 ст.44, п.5 ст.45 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» направило заяву про проведення перерахунку пенсії за вислугу років з доданими до неї документами до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, що свідчить про допущене порушення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Постановою Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України" п.4.2 Порядку подання та oфopмлeння документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 205 року № 22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) викладено в такій редакції: "після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу".

З урахуванням зазначеного Порядку органом, що приймав рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача Відділом перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було прийнято рішення від 05 травня 2021 року № 39 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90 % від місячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру, враховуючи, що підстави для перерахунку пенсії згідно із довідкою про заробітну плату від 09.04.2021 року №21-209 відсутні, оскільки розмір заробітної плати зазначено станом на 06.09.17 року згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657, в той час як рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 набуло чинності з 13.12.2019 року.

Позивач, вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Також, позивачем до суду було подано заяву про зміну судової практики, в якій останній просить суд при розгляді даної справи прийняти до уваги та застосувати п. 49 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду пл. справі №500/2773/20 від 23.12.2021 року стосовно зміни судової практики.

Надаючи оцінку вказаній заяві суд зазначає, що зі змісту постанови Верховного Суду від 23.12.2021 року по справі №500/2773/20 вбачається, що колегією суддів у абзаці 49 вказано: «Отже, з огляду на те, що з позовом у цій справі Позивач звернувся до суду першої інстанції 24 вересня 2020 року, тобто до прийняття 11 лютого 2021 року постанови Верховного Суду, якою змінено правовий підхід до визначення строків звернення до суду, з метою уникнення правового пуризму та недопущення обмеження права на доступ до суду через зміну судової практики, Суд констатує відсутність правових підстав для залишення позову у цій справі без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.».

Відтак, з аналізу вище викладеного висновку колегії суддів вбачається, що останній стосується питання практичної реалізації визначення строків звернення до суду та зміни судової практики з приводу вказаного питання. Отже, зазначений висновок стосується процесуального питання визначення судом строку на звернення до суду, а отже оскільки у даному випадку позивач у позовній заяві порушує питання стосовно різниці у застосуванні висновків, які стосуються норм матеріального права, то у суду відсутні підстави для врахування зазначеного ним висновку.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про поновлення строку на звернення до суду суд зазначає наступне.

Положеннями ч.1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах.

Під час розгляду справи зі змісту наданих позивачем пояснень встановлено, що ним оскаржуване у даній справі рішення було отримано 15.11.2021 року та не було отримано від відповідачів раніше.

Суд зазначає, що представниками відповідачів під час розгляду справи зазначених доводів позивача спростовано не було та доказів протилежного до суду не надано.

Відтак, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався 15.11.2021 року, то саме з цієї дати і слід рахувати початок перебігу шестимісячного строку на звернення до суду.

Отже, оскільки позивач до суду із даним позовом звернувся 23.11.2021 року шляхом його направлення на адресу суду засобами поштового зв`язку, то у суду відсутні підстави вважати, що ним було пропущено строк на звернення до суду, у зв`язку з чим заява позивача задоволенню не підлягає.

Таким чином, надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Верховним Судом 14.09.2020 року було розглянуто зразкову справу №560/2120/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

За результатами вказаного розгляду прийнято рішення, яке набрало законної сили 20.01.2021 року.

У рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 року у справі №560/2120/20 вказано, що ознаками цієї типової справи є: а) позивач - особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону № 1697-VII; б) відповідач-територіальні органи Пенсійного фонду України; в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII; г) звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019.

З наявних в матеріалах справи доказів та заявлених позивачем вимог вбачається, що справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії за ознаками в частині позовних вимог є типовою справою та предмет спору, в даному випадку співпадає з предметом спору зразкової справи №560/2120/20.

Відповідно до ч.3 ст. 291 КАС при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, оскільки дана адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, судом при вирішенні даної справи мають бути враховані правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №560/2120/20.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на дату призначення позивачу пенсії визначалось статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

В подальшому до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI, внаслідок яких частина сімнадцята статті 50-1 з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (в первинній редакції) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII Прикінцеві положення Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, зокрема, внесено зміни:

- частину вісімнадцяту статті 50-1 №1789-ХІІ викладено в такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

- частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року Про прокуратуру №1697-VІІ викладено в такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, жоден закон не визначав умов (підстав) та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру"; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України 13 грудня 2019 року за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення №7-р(II)/2019, відповідно до якого визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Пунктом 3 Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру", за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", на підставі якої позивачу видано довідку, є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Харківської області №21-209 від 09.04.2021 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, виданої позивачу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 05 травня 2021 року № 39 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, а відтак наявні підстави для його скасування.

Щодо дати, з якої пенсійний орган зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697 до 13.12.2019 року (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 року було змінено на речення: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, - тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015 року).

Тому частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (01.01.2015 - 12.12.2019 рр.) в Україні з`явилася/набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України "Про прокуратуру".

Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує наступне:

перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;

відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13.12.2019 року, а відтак саме з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ або Закону України Про прокуратуру №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657). Поширення дванадцяти місячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування рішення Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 05 травня 2021 року № 39 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, на підставі довідки прокуратури Харківської області №21-209 від 09.04.2021 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання суб`єктів владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90 % від місячної (чинної) заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження її максимального розміру, однією сумою, суд зазначає наступне.

Спірним у даній справі питанням є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657.

Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зазначає, що спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача до суду не існувало.

Також, відповідач на даний час не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені, що свідчить про передчасність позовних вимог в цій частині.

Водночас, суд зазначає, що спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно.

Отже, у випадку набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

Таким чином суд приходить до висновку про відмову у задоволенні частини позовних вимог щодо виплати суми пенсії однією сумою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд. 22В, м. Луцьк, Волинська обл., 43026) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 05 травня 2021 року № 39 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, на підставі довідки прокуратури Харківської області №21-209 від 09.04.2021 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд. 22В, м. Луцьк, Волинська обл., 43026, код ЄДРПОУ - 13358826).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.