Справа № 264/3804/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року справа №264/3804/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участю позивача - ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2021 року (повний текст складено 15 вересня 2021 року в м. Маріуполь) у справі № 264/3804/21 (суддя І інстанції Пустовойт Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про визнання недійсною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

У С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 21 травня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4240522 винесено за те, що 21 травня 2021 року о 22-44 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Kia Cerato» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №86 по вул.Новосибірській в м.Маріуполі з технічною несправністю, а саме з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3(в) Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її безпідставною і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що п.31.4.3(в) Правил дорожнього руху України не порушував, його автомобіль не мав вказаної поліцейським технічної несправності, з метою доведеності надав відеозапис зі свого мобільного телефону, яким, на його думку, підтверджено викладене. Відтак підстави вимагати надання посвідчення водія та полісу страхування у поліцейського були відсутні. Про наведене вказував поліцейському, проте той не звернув на це уваги та склав постанову. Крім того зазначив, що постанова винесена з процесуальними порушеннями, а саме порушено його право на захист, порядок скарження постанови не роз`яснено. Вважає, що не вчиняв порушення правил дорожнього руху, а тому постанова посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2021 року у справі № 264/3804/21 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 21 травня 2021 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4240522 поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мануйленка В.І. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, зокрема за те, що 21 травня 2021 року о 22-33 годин, він, керуючи автомобілем «Kia Cerato» державний номерний знак НОМЕР_1 з технічною несправність біля будинку №86 по вул.Новосибірській в м.Маріуполі, порушив вимоги п.31.4.3(в) Правил дорожнього руху України, а саме з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.121 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 340 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно постанови серії ЕАН №4240522 від 21.05.2021 року ОСОБА_1 , порушив п.31.4.3(в) Правил дорожнього руху України. Порушення зафіксовані відеореєстратором, встановленим на службовому автомобілі, та бодікамерами, закріпленими на форменому одязі інспекторів, що є допустимим відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Вказані докази суд приймає як належні, оскільки відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення міститься в п.7 постанови серії ЕАН №4240522 від 21.05.2021 року.

Аналогічна правова позиція щодо належності доказу викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.01.2019 року у справі №428/2769/17 та від 19.02.2020 року у справі №524/1284/17.

Пунктом п.31.4.3(в) Правил дорожнього руху України вказано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, зокрема за наявності технічної несправності, а саме не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

З відеозапису наданого відповідачем оптичного диску, вбачається що водій автомобіля «Kia Cerato» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згодом назвався ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції біля будинку №86 по вул.Новосибірській в м.Маріуполі (відеофайл №video_2021-07-14_15-31-03). На вищевказаному автомобілі наявна технічна несправність, а саме з не працює ліва фара в режимі ближнього світла, вказане відбувається в темну пору доби. Аварійна світлова сигналізація під час руху транспортного засобу водієм не застосовувалась.

До посилання позивача про те, що його автомобіль не мав вищевказаної технічної несправності, а також наданого ним відеозапису, суд відноситься критично, оскільки, як зазначалось самим позивачем під час спілкування з поліцейськими з приводу виявленої несправності, фара могла вийти з ладу під час перебування в дорозі, скільки їхав він тривалий час, повертаючись до дому з с.Урзуф Мангушського району. Про наявну поломку його попереджали працівники поліції, які зупиняли автомобіль раніш, проте штрафу не виписали, а відпустили до дому. Усунути несправність на місці не має можливості, тому вважав поведінку поліцейських неправомірною (відеозапис №).

При цьому, суд зазначає, що у даному випадку закінчений склад правопорушення настає з того моменту коли особа рухалась з технічною несправністю, передбаченою п.31.4 ПДР України, не застосовуючи аварійну світлову сигналізацію.

Аналогічна позиція викладена постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.10.2019 року у справі №177/213/17(2-а/177/16/17).

Враховуючи викладене, наведені позивачем порушення з боку працівників поліції є недоведеними та спростованими.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення інспектором Мануйленком В.І. його права на захист, оскільки надані суду матеріали містять відомості, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , останньому були роз`ясненні його права передбачені ст.268 КУпАП, проте останній не виявив бажання скористатися будь-яким з перелічених прав, поводив себе зухвало та занадто емоційно, при цьому особисто здійснював дзвінки та отримував, з його слів, консультацію за телефоном, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора (відеофайли № та №).

З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.05.2021 року відносно ОСОБА_1 , відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2021 року у справі № 264/3804/21 - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2021 року у справі № 264/3804/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В.Сіваченко