Справа № 520/11790/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 р. Справа № 520/11790/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача Чумака Романа Васильовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 09.09.21 по справі №520/11790/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Харківській області) , в якому просив суд першої інстанції:

- скасувати рішення №1933 від 18.05.2021 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1995 по 21.06.1999 в Єнакієвському політехнічному технікумі, періоди роботи з 15.09.1999 по 28.02.2001 «горным мастером подземным» на шахтоуправлінні «Кіровське» Дочірнє підприємство ДХК «Жовтеньвугілля», з 01.03.2001 по 30.04.2002 «горным мастером участка ВТБ с полным рабочим днем под землей» на ДП шахта «Кіровська», з 05.01.2003 по 28.06.2003 «горным мастером с полным рабочим днем под землей» на ТОВ «Донпромбізнес», з 01.01.2007 по 15.03.2017 «горнорабочим очистного забоя с полным рабочим днем под землей» на шахті «Комсомолець Донбасу», з 29.10.2018 по 14.05.2021 «гірником очисного забою з повним робочим днем під землею в шахті» на шахтоуправлінні «Павлоградське» до списку робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, та до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 кожний рік роботи гірником очисного забою за періоди роботи з 02.10.2006 по 15.03.2017 на шахті «Комсомолець Донбасу» та з 29.10.2018 по 14.05.2021 на шахтоуправлінні «Павлоградське» - за 1 рік 3 місяці періоду роботи на провідних професіях, враховуючи роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2021 та провести відповідні виплати;

- допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідачем протиправно не було зараховано період його навчання з 01.09.1995 по 21.06.1999 в Єнакієвському політехнічному технікумі, періоди роботи з 15.09.1999 по 28.02.2001 «горным мастером подземным» на шахтоуправлінні «Кіровське» Дочірнє підприємство ДХК «Жовтеньвугілля», з 01.03.2001 по 30.04.2002 «горным мастером участка ВТБ с полным рабочим днем под землей» на ДП шахта «Кіровська», з 05.01.2003 по 28.06.2003 «горным мастером с полным рабочим днем под землей» на ТОВ «Донпромбізнес», з 01.01.2007 по 15.03.2017 «горнорабочим очистного забоя с полным рабочим днем под землей» на шахті «Комсомолець Донбасу», з 29.10.2018 по 14.05.2021 «гірником очисного забою з повним робочим днем під землею в шахті» на шахтоуправлінні «Павлоградське» до списку робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, та до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає рішення відповідача №1933 від 18.05.2021 протиправним, таким що не відповідає чинному законодавству, а тому підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1933 від 18.05.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1995 по 21.06.1999 в Єнакієвському політехнічному технікумі, періоди роботи з 15.09.1999 по 28.02.2001 «горным мастером подземным» на шахтоуправлінні «Кіровське» Дочірнє підприємство ДХК «Жовтеньвугілля», з 01.03.2001 по 30.04.2002 «горным мастером участка ВТБ с полным рабочим днем под землей» на ДП шахта «Кіровська», з 05.01.2003 по 28.06.2003 «горным мастером с полным рабочим днем под землей» на ТОВ «Донпромбізнес», з 01.01.2007 по 15.03.2017 «горнорабочим очистного забоя с полным рабочим днем под землей» на шахті «Комсомолець Донбасу», з 29.10.2018 по 14.05.2021 «гірником очисного забою з повним робочим днем під землею в шахті» на шахтоуправлінні «Павлоградське» до списку робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, та до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 кожний рік роботи гірником очисного забою за періоди роботи з 02.10.2006 по 15.03.2017 на шахті «Комсомолець Донбасу» та з 29.10.2018 по 14.05.2021 на шахтоуправлінні «Павлоградське» - за 1 рік 3 місяці періоду роботи на провідних професіях, враховуючи роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2021 про призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду у даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір у розмірі 1362,00 грн (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок).

Позивач, ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2021 про призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду у даній справі, та постановити у цій частині нове рішення, яким: зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2021 року та провести відповідні виплати. Стягнути з ГУ ПФУ у Харківській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань сплачену суму судового збору в розмірі 1362 грн.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що суд відмовив у задоволенні позову у частині зобов`язання ГУ ПФУ у Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2021 року та провести відповідні виплати. Своє рішення суд мотивував тим, що задоволення цих вимог буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 є необґрунтованим та незаконним, таким, що прийнято внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що з огляду на практику, вимога зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії не є ефективним рішенням у цій справі, адже орган пенсійного фонду відмовляє ОСОБА_1 з тих же самих підстав, незважаючи на прийняті судові рішення. Рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року та від 09.09.2021 року, а також постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 року було визначено, що кожен раз ГУ ПФУ в Харківській області відмовляє позивачу незаконно, однак це не зупиняє відповідача виносити такі самі рішення раз за разом. Вважає, що необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2021 та провести відповідні виплати, оскільки загальний розмір стажу позивача, з урахуванням рішень Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 по справі №520/11389/2020, від 09.09.2021 по справі №520/11790/21 дає підстави для призначення пенсії за наведеною вище нормою Закону, зазначаючи розрахунки такого стажу. Вважає, що саме зобов`язання відповідача призначити пенсію та провести відповідні виплати призвели б до бажаного результату та поновило би законні права ОСОБА_1 . Окрім того, звертає увагу, що умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Якщо особа звертається з усіма необхідними для призначення пенсії документами, повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, - призначити пенсію. За законом у цього органу не має вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними. Вважає, що судом було неповно з`ясовані обставини справи у частині відсутності дискреційних повноважень відповідача, внаслідок чого і виник спір.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника позивача Чумака Романа Васильовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 року по справі № 520/11790/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 11.01.2021 р. в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасникам по справі були направлені зазначені вище ухвали, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу представника позивача Чумака Р.В.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно, з огляду на наведену вище норму КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає апеляційному перегляду в частині відмови у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до ГУ ПФУ в Харківській області заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20.07.2020 відповідачем прийнято рішення №3110, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Так, у рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 08 місяців 13 днів. Пільговий стаж роботи за списком №1 становить 01 рік 11 місяців 4 дні, робота на підземних роботах - 14 років 2 місяців 28 днів.

Вважаючи рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 20.07.2020 № 3119 протиправним та таким, що не відповідає чинному законодавству, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 по справі 520/11389/2020, що залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №3119 від 20.07.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду у даній справі.

На підставі вищенаведеного рішення суду відповідач повторно розглянув заяву позивача про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії №1929 від 29.04.2021.

Набувши достатню кількість пільгового стажу, 14.05.2021 позивач вдруге звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18.05.2021 відповідачем було прийнято рішення №1933 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Так, у рішенні було зазначено, що страховий стаж позивача складає 21 рік 09 місяців 13 днів. Пільговий стаж роботи за списком №1 становить 03 роки 1 місяць 11 днів; роботи підземні, провідні професії (20 років) - 12 років 5 місяців 18 днів; роботи підземні, професії за постановою № 202 (25 років) - 3 роки 5 місяців 25 днів; страховий стаж з урахуванням кратності 40 років 9 місяців 13 днів. До стажу роботи за сп.1 не зараховано період 01.07.2015 по 31.08.2015 відповідно до рішення суду №520/11389/2020 від 21.12.2020, оскільки в рішенні сулу помилково зазначено період 01.07.2015 по 31.08.2013.

Позивач, не погодившись із вищевказаним рішенням пенсійного органу, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, зокрема виходив з того, що вимоги позивача про зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2021 та провести відповідні виплати не підлягають задоволенню, оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, а тому належним способом захисту прав позивача буде саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, з огляду на приписи ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не переглядає та відповідно не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог. При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 року по справі № 520/11790/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача в частині зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2021 та провести відповідні виплати, а також висновкам суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вказаних вимог, з огляду на те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача буде саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2021 про призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно Рекомендацій Комітету Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Ради 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі №569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі №569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, а саме суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними ст.2 КАС України.

Таким чином, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Відповідно до ст.58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є органом, який, зокрема призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Отже, в даному випадку у спірних правовідносинах відповідач має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, що включає в себе, у т.ч. розрахунок стажу особи, необхідного для призначення пенсії.

Згідно із п.4 ч.1 ст.5 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, якого стосується звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, згідно приписів ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Таким чином, з огляду на вже наведе вище, враховуючи матеріали даної справи (зокрема, стаж роботи позивача, який визнається пенсійним органом), а також висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні суду (щодо зобов`язання пенсійний орган зарахувати періоди навчання та роботи позивача), яке не оскаржується в цій частині позивачем (його представником) у даній справі, колегія суддів акцентує увагу на тому, що зарахування певного стажу, його розрахунок і призначення пенсії належить до дискреції (вільного розсуду) відповідача, які він повинен зробити у даному випадку виключно з урахуванням висновків суду у даній справі. При цьому, віднесення до певної категорії стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме зайнятість на певних роботах 20 років чи 25 років, тобто конкретного розрахунку стажу - є повноваженнями пенсійного органу і суд не вправі підміняти в цьому пенсійний орган. Окрім того, позивач у своєму позові не просив, а суд першої інстанції не визначався в частині, яка не оскаржується в апеляційному порядку щодо розмежування його стажу згідно норми ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що з огляду на практику вимога зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії не є ефективним рішенням у цій справі, адже орган пенсійного фонду відмовляє ОСОБА_1 з тих же самих підстав, незважаючи на прийняті судові рішення, зазначаючи при цьому, що саме зобов`язання відповідача призначити пенсію та провести відповідні виплати призвели б до бажаного результату та поновило би законні права ОСОБА_1 , то колегія суддів відхиляє такі доводи скарги, як такі, що суперечать наведеним вище висновкам суду, оскільки в даному випадку належним та ефективним способом захисту прав позивача буде саме зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 14.05.2021 про призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стосовно доводів апеляційної скарги представника позивача про те, що необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2021 та провести відповідні виплати, оскільки загальний розмір стажу позивача, з урахуванням рішень Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 по справі №520/11389/2020, від 09.09.2021 по справі №520/11790/21 дає підстави для призначення пенсії за наведеною вище нормою Закону, зазначаючи при цьому у скарзі конкретні розрахунки такого стажу позивача, то колегія суддів зазначає, що з огляду на наведені вже вище висновки суду розрахунок та призначення пенсії позивача в даному випадку є дискрецією відповідача, і суд не вправі втручатися в повноваження останнього, а тому вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити йому пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2021 та провести відповідні виплати є передчасними.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовані обставини справи у частині відсутності дискреційних повноважень відповідача, внаслідок чого і виник спір є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду даної справи.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку щодо передчасності та необґрунтованості вимог позивача в частині зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2021 та провести відповідні виплати, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту та відновлення прав позивача буде саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2021 про призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні суду.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, підстави для стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги - відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та є таким, що ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 по справі № 520/11790/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло