Справа № 160/18958/21
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акард" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровської області про скасування податкових повідомлень - рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ "Акард" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровської області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позову зазначено, що у позивача відсутній обов`язок декларування податкових зобов`язань за податковою накладною, оскільки така податкова накладна складена помилково, а у позивача відсутні первинні документи щодо постачання товарів/послуг за даною податковою накладною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності даних, задекларованих в декларації з ПДВ за звітний податковий період березень 2021 та складено Акт від 20.05.2021 №8409/04-36-18-13/39993036.
Встановлені порушення стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 30.06.2021:
Проте, реєстрацію даної податкової накладної зупинено на підставі п.201.16 ст.201 ПК України. оскільки платник податку відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем 20.04.2021 подано податкову декларацію з ПДВ за березень 2021 року, з якої вбачається, що платником податків не задекларовано суму податкових зобов`язань за податковою накладною від 16.03.2021 №1.
Обґрунтовуючи факт відсутності декларування податкових зобов`язань позивач зазначає, що податкова накладна від 16.03.2021 №1 складена помилково, а первинні документи відсутні, так як господарська операція не відбулась. У зв`язку з тим, що така накладна складена помилково, позивачем не здійснювались заходи щодо «розблокування» податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.
Проте, контролюючий орган за результатами перевірки дійшов висновку про необхідність декларування податкових зобов`язань за даною податковою накладною, у звязку з чим було складено оскаржувані ППР.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до п.201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019).
З системного аналізу наведених норм вбачається, що за платником податків закріплено право надання додаткових документів та/чи пояснень на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, у разі зупинення контролюючим органом процесу реєстрації податкової накладної.
В свою чергу, виходячи з тлумачення вказаних вище норм права слідує, що у випадку якщо податкова накладна виписана помилково та фактично господарська операція не відбулася, у випадку зупинення реєстрації накладної для відновлення реєстрації платник податків не має можливості надати будь-які додаткові документи чи пояснення на підтвердження правомірності формування такої податкової накладної, тому відповідно не може і не зобов`язаний вчиняти дії для її розблокування.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами.
Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника податків.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що у платника податків були відсутні підстави відображення суми податкових зобов`язань за податковою накладною від 16.03.2021 №1.
Крім того, при прийнятті рішення суд враховує наступне.
Так, відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини 1 та пунктом 10 частини 2 статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".
Згідно з пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що предметом камеральної перевірки є податкова звітність платника податків, своєчасність подання податкових декларацій, своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, виправлення помилок у податкових накладних, своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються у базах. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки).
Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності, до своєчасності подання податкових декларацій, своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, виправлення помилок у податкових накладних, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються у базах, та мають відповідно значення (з методичної та арифметичної точки зору), що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, перебуває поза межами даної перевірки.
При цьому, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, розмір яких визначено у тому числі у податковій звітності платника, є предметом виключно документальної перевірки.
Таким чином, суд доходить висновку, що контролюючий орган, проводячи камеральну перевірку позивача за результатами якої зроблено висновок про заниження податкових зобов`язань, діяв не у спосіб, передбачений Податковим кодексом України.
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Отже, у даному випадку, встановивши наявність розбіжностей, які зазначені в акті перевірки та які, на думку відповідача, свідчать про заниження позивачем податкових зобов`язань, контролюючий орган мав повноваження на проведення документальної перевірки до предмету якого, як зазначено вище, віднесено своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.
Так, суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України не передбачено «анулювання» ППР.
Крім того, суд звертає увагу відповідача, що нормами статті 60 Податкового кодексу України врегульовано питання відкликання податкового повідомлення-рішення.
Так, п.п. 60.1.3 п.60.1. ст. 60 передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п.60.4. ст.60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, які містять зменшену суму грошового зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню
Керуючись положеннями статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Оскільки суддя Маковська О.В. перебувала у відпустці, рішення у спрві приймається після виходу судді з відпустки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 257 - 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Акард" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровської області про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акард" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська