Справа № 200/5522/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року справа №200/5522/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участі представника позивача Сокольської О.О., представника відповідача Помалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року (повне судове рішення складено 03 вересня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/5522/21 (суддя в І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая» (далі ДП Шахта ім. М.С. Сургая», платник податків) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2019 про збільшення (нарахування) грошового зобов`язання з ПДВ на суму 11 306 820,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 5 653 410,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу № 717 від 16.04.2019, виданого Головним управлінням ДФС у Донецькій області, відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками ТОВ «Техенергомаш-РВ» () за серпень 2018 року з урахуванням віднесення суми податку на додану вартість до податкового кредиту у листопаді 2018 року, ТОВ «Девеленс» () за жовтень 2018 року; ТОВ «Новарт Форм» () за жовтень 2018 року; ТОВ «Альфа НТ» (код за ) за листопад 2018 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №466/05-99-14-18/40695853 від 13.05.2019, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2019.

Позивач вважав необґрунтованими висновки ГУ ДФС у Донецькій області, викладені в акті перевірки, та прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення, а відтак, просив скасувати його.

Позивач зазначав також, що порушення податкової дисципліни контрагентами «по ланцюгу» не є підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки вона є індивідуальною.

Ухвалою місцевого суду від 03 червня 2021 року замінено відповідача по справі № 200/5522/21-а з Головного управління ДФС у Донецькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі ГЦУ ДПС у донецькій області, податковий орган).

29 червня 2021 року до суду надійшла заява позивача про доповнення підстав позову, в якій він доповнив підстави позову наступними фактичними обставинами: по-перше, спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, тому що податковий орган допустив процедурні порушення при призначенні податкової перевірки; по-друге, зареєстровані в ЄРПН податкові накладні за результатами правовідносин із контрагентами є єдиною достатньою підставою для підтвердження податкового кредиту сум ПДВ, тому посилання податкового органу на відсутність ресурсів, працівників в штаті підприємств-контрагентів та ланцюгів постачання ТМЦ не мають братися до уваги під час вирішення цього спору через те, що не стосуються взагалі предмета доказування про правомірність формування податкового кредиту; по-третє, у податкових деклараціях позивача з податку на додану вартість за жовтень 2018 року та листопад 2018 року відсутній факт заниження податкових зобов`язань через те, що державне підприємство використовує податкову пільгу з ПДВ при постачанні вугільної продукції згідно з п.45 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення», тому, при придбанні робіт, послуг для видобутку вугільної продукції застосовуються норми п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України (далі ПК України). Тому, позивачем на суми податку на додану вартість, які були включені до податкового кредиту за жовтень 2018 року та листопад 2018року, було нараховані податкові зобов`язання в повному обсязі, а саме: на суму ПДВ 8 346 967 грн. у жовтні 2018 року (податкова накладна № 76 від 31.10.2018 та податкова накладна № 77 від 31.10.2018) та на суму ПДВ 2 959 853 грн. у листопаді 2018 року (податкова накладна № 77 від 30.11.2018 та податкова накладна № 82 від 30.11.2018).

Крім того, ухвалою від 01 липня 2021 року місцевий суд відмовив в задоволенні клопотання ГУ ДПС у Донецькій області про залишення без розгляду позовної заяви, задовольнивши клопотання ДП «Шахта ім. М. С. Сургая» про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом у справі № 200/5522/21.

08 липня 2021 року до місцевого суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову, в якій він просив вирішити спір в межах таких фактичних обставин:

1) не відповідність чотирьох запитів ГУ ДФС у Донецькій області №2710/10/05-99-14-18-16 від 14.01.2019, №10397/10/05-99-14-18-16 від 08.02.2019, №14827/10/05-99-14-18-16 від 20.02.2019, №18135/10/05-99-14-18-16 від 01.03.2019 приписам п.73.3 ст.73 ПК України, що не надавало правових підстав відповідачу призначати позапланову перевірку в порядку пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України;

2) не відповідність наказу ГУ ДФС у Донецькій області №717 від 16.04.2019 нормам податкового законодавства.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що запити було складено відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України, вони містять конкретні підстави для їх надсилання платнику податків, а саме: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, даних, що містяться в єдиному реєстрі податкових накладних а також наданих первинних документів.

Таким чином, запити податкового органу про надання відповідної інформації платником податків складені без порушень діючого законодавства.

Підприємством було надано пояснення та документальні підтвердження, але не надано первинні та інші документи щодо обліку руху активів всередині підприємства (лімітно-забірні картки, журнали обліку вантажів, що надійшли, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, картки складського обліку матеріалів, документи згідно з типовими формами первинної облікової документації з обліку основних засобів, а також регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних первинних документів: (журнали-ордери по рахунках 10. 20-28. 685,90-94 із відповідними субрахунками). Крім того надані підприємством первинні документи містять суперечливі дані.

У зв`язку з вищевикладеним на підставі пп.20.1.4, п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1, ст.78, п. 82.2 ст.82 ПК було розглянуто питання про призначення позапланової перевірки ДП «Шахта ім. М.С. Сургая».

Головним управлінням ДФС у Донецькій області складено наказ від 16.04.2019 року № 717, який містить конкретні підстави п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78, п.82.2 ст.82 ПК України.

Посадовими особами ДП «Шахта ім.М.С.Сургая» не було відмовлено у допуску для проведення перевірки, копію наказу та направлення на проведення позапланової виїзної перевірки було вручено особисто під підпис головному бухгалтеру ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» Шураковій Наталі Олександрівні 18.04.2019.

У той же час, перевірку проведено з відома в.о. директора ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» Сівцова Сергія Валентиновича та в присутності головного бухгалтера Шуракової Наталі Олександрівни.

Таким чином 18.04.2019 була розпочата позапланова виїзна документальна перевірка з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками за відповідні періоди.

Також апелянт у скарзі перелічив виявлені порушення за результатами перевірки.

Відповідач наголосив, що на підставі наявної податкової інформації, що міститься в ЄРПН не встановлено реального походження товарів, в тому числі товарів, які було використано безпосередньо при проведенні ремонту, крім того первинні документи містять відомості щодо проведеного ремонту який неможливо було провести в режимі «реального часу», неможливості перевезення товару з урахуванням технічних можливостей заявлених транспортних засобів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач - ДП «Шахта ім. М. С. Сургая» зареєстровано 28.07.2016 № 0000365, виконавчим комітетом Вугледарської міської ради, податковий номер платника податків - 40695853, місцезнаходження платника податків: 85670 Донецька обл. м. Вугледар. Взято на облік в контролюючих органах 28.07.2016 за № 39, є платником податку на додану вартість з 10.08.2016, свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ № 200281720; індивідуальний податковий номер 53.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України (в редакції від 01.03.2019) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України (в редакції від 01.03.2019) визначено види перевірок, які мають право проводити контролюючі органи, а саме: камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції від 01.03.2019) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок врегульовано ст.78 ПК України.

Згідно із пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п.78.4 ст.78 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Судами встановлено, що посилаючись на пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України в.о. начальника ГУ ДФС у Донецькій області винесено наказ № 717 від 16.04.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» з 18.04.2019 тривалістю десять робочих днів. Перевірку вирішено провести за період діяльності з 01.08.2018 по 31.08.2018, з 01.10.2018 по 31.10.2018, з 01.11.2018 по 30.11.2018 з метою перевірки достовірності формування та віднесення сум з ПДВ до податкового кредиту в деклараціях з ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: «Техенергомаш-РВ» за серпень 2018, з урахуванням віднесення суми ПДВ до податкового кредиту у листопаді 2018 року, ТОВ «Девеленс» за жовтень 2018 року, ТОВ «Новарт Форм» за жовтень 2018 року, ТОВ «Альфа НТ» за листопад 2018 року (т.3 а.с.89)

Слід зазначити, що відповідно до пп.78.1.4.п.78.1 ст.78 ПК України обов`язковою передумовою здійснення контролюючим органом документальної перевірки є направлення платнику податків письмового запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження. У разі не надання платником податків відповіді на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу або надання необґрунтованих пояснень, документально непідтверджених, податковий орган вправі проводити документальну позапланову перевірку на підставі пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.

Отже, з метою забезпечення визначеності у податковому правозастосуванні та зважаючи на необхідність застосування принципу належного урядування при здійсненні суб`єктами владних повноважень своїх функцій, податковий орган в наказі № 717 від 16.04.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» повинен був здійснювати не лише загальне посилання на пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України, а конкретно зазначати обґрунтування того, що стало фактичною підставою такої перевірки, як то ненадання позивачем відповіді на конкретний письмовий запит податкового органу або надання документально непідтверджених пояснень на нього.

Така вимога є цілком обґрунтованою, оскільки від розуміння фактичних підстав проведення документальної позапланової виїзної перевірки, залежить подальша послідовність дій платника податків, тому що розуміння фактичної підстави перевірки впливає на рішення платника податків про допуск або не допуск контролюючого органу до перевірки, обумовлює ухвалення рішення про оскарження акту індивідуальної дії.

Позивач під час розгляду справи наголошував на тому, що державному підприємству після отримання копії наказу №717 від 16.04.2019 не було зрозуміло, у зв`язку з чим ГУ ДФС у Донецькій області має проводити позапланову перевірку, оскільки податковим органом здійснено посилання на загальні формулювання, без зазначення того, що саме стало підставою для проведення перевірки, як то ненадання відповідей на обов`язкові запити і на які саме або ж неповне надання відповідей на запити та на які саме обов`язкові запити, в чому полягає неповнота таких відповідей.

У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Колегія суддів цілком погоджується з висновком місцевого суду, що підстави проведення перевірки, зазначені в наказі на перевірку № 717 від 16.04.2019, повинні були бути очевидними і зрозумілими не лише для податкового органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.

Проте, зі змісту дослідженого судами наказу № 717 від 16.04.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» вбачається, що у ньому зазначені (перелічені) лише пункти податкового законодавства пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України, проте жодні підстави для проведення перевірки не вказані, тоді як пп.78.1.4, п.78.1 ст.78 ПК України передбачено, що у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підстави для її проведення.

Зазначені у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25.03.2019 у справі № 806/4875/14, від 17.07.2019 у справі № 808/553/18, від 22.04.2021 у справі № 820/2993/16.

Отже, недотримання принципу правової визначеності під час прийняття ГУ ДФС у Донецькій області наказу № 717 від 16.04.2019 призвело до необізнаності платника податків із фактичними підставами проведення документальної позапланової виїзної перевірки, внаслідок чого відбулось порушення суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення.

Отже, з урахуванням викладено вище колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що ГУ ДФС у Донецькій області прийняла невмотивований наказ № 717 від 16.04.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Шахта ім. М. С. Сургая», оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких його було прийнято, що свідчить про його невідповідність ст.ст.78, 81 ПК України і вимогам кас України.

Оскільки, зміст наказу ГУ ДФС у Донецькій області №717 від 16.04.2019 не давав розуміння того, що стало підставою призначення позапланової перевірки платника податків, суд дослідивши п.2.7 «Інформація про запити, надані (надіслані) платнику податків щодо надання окремих документів (копій документів) пояснень, довідок, інформації тощо» Акта перевірки № 466/05-99-14-18/40695853 від 13.05.2019, встановив, що прийняттю наказу передували запити ГУ ДФС у Донецькій області №2710/10/05-99-14-18-16 від 14.01.2019, № 14827/10/05-99-14-18-16 від 20.02.2019, №18135/10/05-99-14-18-16 від 01.03.2019.

Як передбачено пп.73.3. ст.73 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу може бути надано в електронному або паперовому вигляді на вибір платника податків.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Інформація на запит контролюючого органу надається Національним банком України, іншими банками безоплатно у порядку і обсягах, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

В п. 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245, зазначено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Таким чином, можна дійти висновку, що вимоги, які висуваються до змісту запиту, є нормативно визначеними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Судами встановлено, що на адресу позивача ГУ ДФС у Донецькій області направлялись запити № 2710/10/05-99-14-18-16 від 14.01.2019, № 10397/10/05-99-14-18-16 від 08.02.2019, № 14827/10/05-99-14-18-16 від 20.02.2019, №18135/10/05-99-14-18-16 від 01.03.2029, (т. 3 а. с. 58-61, 64-67, 69-75, 79-82).

Направляючи ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» запити, податковий орган керувався п.73.3 ст.73 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, а тому повинен був визначити факти порушення платником податків законодавства.

Слід звернути увагу, що у зазначених запитах міститься посилання на положення п.п.16.1.5 і 16.1.7 п.16.1 ст.16, п. 20.1 ст. 20, п.п.73.3.1 п.73.3 ст. 73, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України та йдеться лише про з`ясування на підставі показників податкових декларацій з ПДВ, поданих платником податків за спірні періоди, даних з Єдиного реєстру податкових накладних відсутності реального (законного) джерела походження ідентифікованих товарів, а відтак неможливість їх руху за ланцюгом постачання, в чому контролюючий орган вбачає факти, що свідчать про недостовірність визначення ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» даних податкового кредиту, що містяться в деклараціях з ПДВ внаслідок взаємовідносин з контрагентами-постачальниками: «Техенергомаш-РВ» за серпень 2018 року, з урахуванням віднесення суми ПДВ до податкового кредиту у листопаді 2018р., ТОВ «Девеленс» за жовтень 2018 року, ТОВ «Новарт Форм» за жовтень 2018 року, ТОВ «Альфа НТ» за листопад 2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що запити ГУ ДФС у Донецькій області № 2710/10/05-99-14-18-16 від 14.01.2019, № 10397/10/05-99-14-18-16 від 08.02.2019, № 14827/10/05-99-14-18-16 від 20.02.2019, № 18135/10/05-99-14-18-16 від 01.03.2019 не відповідають вимогам п.п.73.3.1 п.73.3 ст. 73 ПК України, а саме: не містять чітко окреслених обставин про порушення ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» податкового законодавства, а їх зміст фактично зводиться до припущень стосовно можливих недоліків у господарській діяльності не позивача, а інших юридичних осіб.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 640/12561/19.

ГУ ДФС у Донецькій області, зазначаючи у запитах на отримання податкової інформації, яка свідчить про порушення ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» законодавства, вказувало про ту податкову інформацію, зі змісту якої не вбачається встановлення обставин порушення державним підприємством податкового законодавства.

Тобто у разі наявності обставин для направлення запиту, податковим органом має бути вказано в такому запиті, які саме факти свідчать про порушення платником податків законодавства, виявлено податковим органом, з зазначенням інформації, яка це підтверджує. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема від 07.02.2019 у справі № 813/2716/17, від 31.05.2019 у справі № 813/1041/18, від 27.05.2019 у справі № 820/2421/17 (п.п.34,36 постанови Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 640/12561/19).

Поряд з цим, слід також врахувати, що на запити контролюючого органу ДП «Шахта ім. М. С. Сургая» надало відповіді за № 234 від 04.02.2019, № 476 від 21.03.2019, відповідь № 505 від 28.03.2019, до яких долучило копії запитуваних документів (т.3 а. с. 62-63, 68, 76-78, 83-84).

Зазначене свідчить про відсутність у податкового органу підстав для прийняття спірного наказу з посиланням на вимоги п.п.78.1.4 п.78.1 статті 78 ПК України.

Судами встановлено, що запити податкового органу про надання інформації оформлені з порушенням законодавчо встановленого порядку, що, в свою чергу, є також правовою підставою для висновку про незаконність наказу ГУ ДФС у Донецькій області № 717 від 16.04.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Шахта ім. М.С.Сургая».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у ГУ ДФС у Донецькій області не було права проводити документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» за період діяльності з 01.08.2018 по 31.08.2018, з 01.10.2018 по 31.10.2018, з 01.11.2018 по 30.11.2018 з метою перевірки достовірності формування та віднесення сум з ПДВ до податкового кредиту в деклараціях з ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: «Техенергомаш-РВ» за серпень 2018 року з урахуванням віднесення суми ПДВ до податкового кредиту у листопаді 2018 року, ТОВ «Девеленс» за жовтень 2018 року, ТОВ «Новарт Форм» за жовтень 2018 року, ТОВ «Альфа НТ» за листопад 2018 року, за наслідками якої прийняте податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2019.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В цьому випадку відповідач не надав належних доказів правомірності дій стосовно наявності законних підстав для проведення зазначеної перевірки, що дає суду підстави останнє вважати неправомірним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові або службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Невиконання вимог ПК України при здійсненні перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відтак, податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі незаконної перевірки не може вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

В контексті наведеного колегія суддів зауважує, що за встановлення незаконності проведення перевірки у суду відсутня необхідність аналізу протиправності висновків податкового органу по суті виявлених перевіркою порушень.

Наведений підхід був продемонстрований, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 826/17123/18, в якій було сформульований такий правий висновок: «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

Враховуючи викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, установивши незаконність проведення перевірки, наслідком якої є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин суд не може переходити.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 320/6192/19.

Відтак, доводи позивача щодо протиправності податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2019 є обґрунтованими, та відповідно, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 52, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 200/5522/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 08 лютого 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук