Справа № 160/15452/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент патрульної поліції, про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, -
03.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просив:
- постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кирпи В.В. про відкриття виконавчого провадження №64429018 від 09.02.2021, постанову про арешт коштів боржника від 23.04.2021, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчого провадження від 09.02.2021, про розшук майна боржника від 24.02.2021 визнати протиправними та скасувати;
- зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кирпу В.В. закрити виконавче провадження №64429018;
- стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання позовної заяви до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовлено.
Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 вказану позовну заяву повернуто.
Не погодившись з ухвалою суду від 20.09.2021 про повернення позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та справу направити для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 14.12.2021 року задоволено заяву судді Жукової Н.Є. про самовідвід, справу передано до відділу з організаційного забезпечення суду для подальшого перерозподілу.
Згідно розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №1213 д від 14.12.2021 року призначено повторний автоматизований розподіл заяви, за результатами якого справу розподілено судді Сліпець Н.Є.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 року поновлено строк звернення до суду з позовом, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 23.12.2021 року, відповідно до ч. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву до 21.12.2021 року.
Ухвалою суду від 23.12.2021 року залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Департамент патрульної поліції.
Цією ж ухвалою було продовжено строк розгляду адміністративної справи на 10 днів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою державного виконавця Дніпропетровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кирпою В.В. від 09.02.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №64429018 з примусового виконання постанови серії 1АВ №00886677, складеної 15.09.2020 року Департаментом патрульної поліції щодо стягнення штрафу на користь держави в розмірі 510,00 грн. Крім того, в рамках виконавчого провадження ВП №64429018 державним виконавцем були прийняті постанова від 23.04.2021 року ВП №64429018 про арешт коштів боржника, постанова від 09.02.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 249,50 грн. та постанова від 24.02.2021 року про розшук майна боржника. Проте, в порушення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» вказані постанови державним виконавцем на його адресу так і не були надіслані, також його не було повідомлено коли та на підставі якого документу відкрито виконавче провадження. Крім того, державним виконавцем протиправно було винесено вказані постанови, оскільки строк пред`явлення виконавчого документа до виконання станом на день його надходження до державного виконавця сплив, а тому відповідач не в праві був відкривати виконавче провадження. За вказаних обставин, державний виконавець не повинен був відкривати виконавче провадження з приводу примусового виконання виконавчого документу, а повинен повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку із чим вимушений звернутися до суду з даним позовом.
22.12.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання становить три місяці з моменту набрання чинності виконавчим документом, тобто до 25.01.2021 року. При цьому, технічні питання зазначення у виконавчому документі іншої дати пред`явлення виконавчого документу до виконання не може прийматись до уваги, оскільки норми чинного законодавства України щодо строків пред`явлення виконавчих документів до виконання носять імперативний характер та не містять виключень щодо їх скорочення або продовження, яке може бути визначено у виконавчому документі. Отже, всі вимоги до виконавчого документа, включаючи місце пред`явлення, стягувачем дотримані. Звертає увагу суду, що постанова набрала чинності 25.10.2020 року, оскільки у зв`язку з несплатою правопорушником суми штрафу протягом 30 днів, стягувач 07.12.2020 року скерував дану постанову до примусового виконання, тобто, в межах строку пред`явлення. З приводу наявності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на строк пред`явлення постанови до виконання - 15.11.2020 року, зазначає, що ні норми Кодексу, ні норми Закону України «Про виконавче провадження» не містять положень щодо двомісячного строку на пред`явлення постанови до виконання, а відтак, можна допустити, що відбувся технічний збій при автоматичному формуванні постанови.
Також, 22.12.2021 року, на виконання вимог ухвали суду від 17.12.2021 року, від відповідача надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП №64429018.
Третя особа правом надання письмових пояснень не скористалась.
Відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 15.09.2020 року о 01:58 год в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 035-1219 зафіксовано, що особа, яка керувала транспортним засобом SMART ROADSTER д/н НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 37 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Постановою Департаменту патрульної поліції від 15.09.2020 року №1АВ №00886677, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за перевищення швидкості та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.
Зі змісту постанови Департаменту патрульної поліції №1АВ №00886677 від 15.09.2020 року вбачається, що остання набрала законної сили 25.10.2020 року, строк пред`явлення постанови до виконання - 15.11.2020 року.
Заява про примусове виконання рішення надійшла до Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області та зареєстрована 08.02.2021 року за вх. 570.
09.02.2021 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Кирпою В.В. відкрито виконавче провадження ВП №64429018 щодо виконання постанови №1АВ00886677 від 15.09.2020 року про стягнення штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн.
Також, в рамках виконавчого провадження ВП №64429018, державним виконавцем прийнято постанови:
- від 09.02.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 249,50 грн.;
- від 09.02.2021 року про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.
- від 24.02.2021 року про розшук майна боржника:
- від 23.04.2021 року про арешт коштів боржника.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2021 року, а також інших постанов прийнятих в рамках даного виконавчого провадження.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом п. 6 ч. 1 ст. 3 даного Закону, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
В силу п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначається строк пред`явлення рішення до виконання.
Відповідно до п. 2 ч. 4 цієї статті, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
При цьому, строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Крім того, ст. 298 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Статтею 298 КУпАП визначено набрання постановою адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення законної сили, саме: постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
В силу ч. 1 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.
Статтею 300-1 КУпАП встановлено, що у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня вчинення відповідного правопорушення.
У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.
У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.
Згідно із абз. 1 п. 2 розділу V Інструкції №13, адміністративна постанова вважається виконаною в разі сплати відповідальною особою або особою, яка ввезла транспортний засіб на територію України, штрафу протягом 30 днів із дня набрання законної сили цією постановою.
Відповідно до абз. 1-2 п. 3 розділу V Інструкції №13 у разі несплати штрафу відповідальною особою або громадянином (резидентом) України, який увіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, протягом визначених статтею 300-1 КУпАП строків адміністративна постанова підлягає примусовому виконанню.
За відсутності в Системі інформації про сплату штрафу в установлений КУпАП строк або про оскарження адміністративної постанови у встановленому законодавством порядку уповноважений поліцейський протягом десяти робочих днів з дати закінчення строку виконання адміністративної постанови з використанням засобів Системи формує заяву про примусове виконання рішення, форму якої наведено в додатку 4 до цієї Інструкції, та разом з адміністративною постановою надсилає її в письмовій або електронній формі для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна в порядку, установленому законом.
За змістом ст. 26 Закону №1404-VIIІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Обгрунтовуючи протиправність прийнятих постанов, позивач виходить з того, що постанову від 15.09.2020 року серії 1АВ №00886677 пред`явлено до примусового виконання за межами строків пред`явлення виконавчого документа для виконання, що мало б бути підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.
При цьому, позивач звертає увагу суду на те, що зазначену вище постанову прийнято 15.09.2020 року та у ній зазначено строк пред`явлення до виконання до 15.11.2020 року, тоді як виконавче провадження ВП №64429018 відкрите лише 09.02.2021 року (із заявою про примусове виконання рішення Департамент ПП Управління безпеки дорожнього руху звернувся 07.12.2020 року).
Однак, як визначено у частині першій статті 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Крім того, як визначено частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Заява про примусове виконання надійшла до органу державної виконавчої служби 08.02.2021 року вх. №570 та виконавче провадження №64429018 відкрите 09.02.2021 року.
Наведене вище є підставою для висновку, що постанову від 15.09.2020 року серії 1АВ №00886677 пред`явлено до примусового виконання у межах строку, визначеного частиною першою статті 303 КУпАП та частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII.
Посилання позивача на те, що у згаданій вище постанові зазначено строк її пред`явлення до виконання до 15.11.2020 року не спростовують фактичних обставин справи, підтверджених належними доказами, щодо дотримання стягувачем тримісячного строку пред`явлення цієї постанови до примусового виконання, визначеного законом.
До того ж, суд звертає увагу на те, що у силу пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII підставою для повернення виконавчого документа стягувачу визначено пропуск встановленого законом (а не зазначеного у виконавчому документі) строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Отже, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлений законом і не може бути змінений, а тому, помилкове зазначення у виконавчому документі цього строку не є підставою для його повернення стягувачу.
Інші обґрунтовані доводи, що свідчили б про правомірність позовних вимог та протиправність постанови державного виконавця від 09.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження у позовній заяві відсутні.
При цьому, матеріали справи не містять доказів оскарження позивачем постанови від 15.09.2020 року серії 1АВ №00886677 до суду.
Щодо не належного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження позивачу суд зазначає, що відсутність доказів про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження не є самостійною підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, оскільки не впливає на суть правомірності прийняття рішення, що є предметом оскарження.
Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2021 року прийнята правомірно, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування.
Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2021 року, під час розгляду вказаної справи, визнана правомірною та не скасована - підстави для скасування постанов прийнятих в рамках виконавчого провадження ВП №64429018 про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження - відсутні.
За таких обставин, вимоги позивача про визнання протиправними постанов державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та закриття виконавчого провадження є не обгрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято оскаржувані постанови, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку із перебуванням головуючого судді у період з 24.12.2021 року по 12.01.2022 року у відпустці, текст рішення суду складений першого робочого дня - 13.01.2022 року.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець