Справа № 200/5788/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року справа №200/5788/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Блохіна А.А., Міронової Г.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі № 200/5788/21 (головуючий І інстанції Бабіч С.І. ) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у врахуванні відомостей про заробітну плату з 15.07.1988 року по 29.10.1999 року на шахті "Радянська" ГКХ "Макіїввугілля", що містяться у довідках від 09.10.2020 року № 571 та № 570, під час визначення заробітної плати для обчислення пенсії, на підставі заяви № 10332 від 06.11.2020 року;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії позивачу, на підставі заяви № 10332 від 06.11.2020 року, шляхом застосування показника заробітної плати, визначеної з урахуванням відомостей про заробітну плату за період з 15.07.1988 року по 29.10.1999 року, що містяться у довідках від 09.10.2020 року № 571 та № 570, починаючи з дня призначення пенсії, тобто, 16.10.2020 року, та виплатити заборгованість, яка утворилась з 16.10.2020 року, з урахуванням нового розміру пенсії у зв`язку з проведенням перерахунку.

В обґрунтування позову зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду суду від 28.01.2021 року у справі № 200/12164/20-а, відповідачем повторно розглянуто заяву про призначення пенсії від 06.11.2020 року та рішенням № 31 від 16.04.2021 року, позивачу призначено пенсію.

21.04.2021 року через вебпортал Пенсійного фонду України позивач звернувся до відповідача з заявою про роз`яснення рішення органу пенсійного фонду про визначення розміру призначеної пенсії, відповідно до якого, зокрема, просив повідомити чи взято до уваги при здійсненні розрахунку пенсії відомості щодо заробітної плати за час роботи на шахті "Радянська" ДХК "Макіїввугілля" за період часу з 1988 по 1999 роки на підставі довідок від 09.10.2020 року № 570, № 570, виданих ВП "ВОК ЛШ імені Максима Горького".

Листом від 06.05.2021 року № 528-895/І-02/8-0531/21, відповідач повідомив, що у рішенні суду від 28.01.2021 року у справі № 200/12164/20-а відсутнє зобов`язання управління враховувати при призначення пенсії довідки про заробітну плату від 09.10.2020 року № 570 та № 571, а також зазначав про неможливість урахування вказаних довідок, оскільки останні видані на території непідконтрольній українській владі та неможливо здійснити перевірку інформації, що у них вказана.

Вважає, що відповідач діяв незаконно неврахувавши при призначенні пенсії відомості про розмір заробітної плати за період з 1988 по 1999 роки, визначеної у довідках від 09.10.2020 року № 570 та № 571, оскільки, надані ним довідки оформлені відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо відмови у врахуванні відомостей про заробітну плату, за період роботи з 15.07.1988 року по 29.10.1999 року, на шахті "Радянська" ГКХ "Макіїввугілля", що містяться в довідках від 09.10.2020 року № 571 та № 570, під час визначення заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 , на підставі заяви № 10332 від 06.11.2020 року.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви № 10332 від 06.11.2020 року, шляхом застосування показника заробітної плати, визначеної із врахуванням відомостей про заробітну плату за період з 15.07.1988 року по 29.10.1999 року, що містяться у довідках від 09.10.2020 року № 571 та № 570, починаючи з дня призначення пенсії, тобто, з 16.10.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставина справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Судом першої інстанції не враховано, що надані позивачем довідки від 09.10.2020 №571 та №570 видані ВП «ВОК ЛШ імені Максима Горького» містять кутовий штамп із зазначенням юридичної адреси м. Макіївка. Згідно Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014 (із змінами) місто Макіївка належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України від 15.04.2014 року № 1207 "Про забезпечення правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь - які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами так/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є незаконним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 11-13).

Позивач перебуває на обліку як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 16.03.2016 року № 1426-68547, згідно з якою позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 і перемістився та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_3 (а.с. 8-12), ОСОБА_1 , у період:

- з 15.07.1988 року прийнятий на шахту "Радянська" Радянського виробничого об`єднання по видобутку "Радянськвугілля" на посаду електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем у шахті (наказ № 895/к від 15.07.1988 року);

- з 29.10.1999 року звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (наказ № 887/к від 29.10.1999 року);

- 14.11.1999 року прийнятий до Акціонерного товариства "Україна" на посаду електрослюсаря чергового (наказ 75к від 14.11.1999 року);

- 28.12.1999 року звільнений за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України (наказ 87к від 28.12.1999 року).

Згідно довідки від 09.10.2020 №790, виданої ВП "ВОК ЛШ імені Максима Горького", позивач працював повний робочий день на шахті "Радянська" ДХК "Макіїввугілля" за період з 15.07.1988 виконував підземні роботи на дільниці ШТ з повним робочим днем під землею за професією підземний електрослюсар, що передбачено Списком 1 розділу 1 підрозділу 1 постанови міністрів СРСР №10 від 26.01.1991; за період з 01.06.1991 по 29.10.1999 виконував підземні роботи на дільниці ПР-1 з повним робочим днем під землею за професією підземний прохідник, що передбачено Списком 1 розділу 1 підрозділу 1 постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року (а.с. 18).

Згідно з довідками про заробітну плату № 570, № 571 від 09.10.2020 року, виданими ВП "ВОК ЛШ імені Максима Горького", позивачу нараховувалась заробітна плата в період з липня 1988 року по грудень 1999 року, а саме, за період з липня 1988 року по грудень 1994 року, в розмірі 788,68177 грн., з січня 1995 року по грудень 1999 року, в розмірі 28369,92 грн. (а.с. 16-17).

06.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с. 51).

Рішенням відповідача №343 від 10.11.2020 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (із змінами).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року у справі № 200/12164/20-а позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 343 від 10.11.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (зі змінами).

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2020 року № 10332 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 15.07.1988 року по 29.10.1999 року на шахті "Радянська" ДХК "Макіїввугілля", з урахуванням висновків суду (а.с. 22-28).

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року у справі № 200/12164/20-а набрало законної сили 06 квітня 2021 року, на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року (а.с. 30-31).

На виконання рішення суду від 28.01.2021 року у справі № 200/12164/20-а, відповідачем, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 16.10.2020 року, в розмірі 1912,05 грн., що підтверджено протоколом/розпорядженням (щодо призначення/перерахунку пенсії) Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 31 від 16.04.2021 року (а.с.32-34).

21.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив надати відомості щодо того: яким чином здійснено розрахунок суми призначення пенсії; чи взято до уваги при здійсненні розрахунку відомостей щодо заробітної плати за час роботи на шахті Радянська ДХВ Макіїввугілля за період часу з 1988 року по 1999 року на підставі довідки № 571 від 09.10.2020 року та довідки № 570 від 09.10.2020 року, виданих ВП "ВОК ЛШ імені Максима Горького", які долучені до заяви про призначення пенсії; у разі коли відомості щодо заробітної плати, відображені в довідках від 09.10.2020 року № 570, 571не прийняті до уваги органом Пенсійного фонду України під час розрахунку розміру пенсії, зазначити відповідні причини згідно до вимог чинного законодавства України; чи вплинули б відповідні відомості щодо заробітної плати, відображені в довідках № 570, 571 від 09.10.2020 року, не збільшення розміру призначеної пенсії, у разі прийняття їх до уваги (а.с. 35).

Листом від 06.05.2021 року № 528-895/І-02/8-0531/21 Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повідомило позивача про те, що згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року № 200/12164/20-а та ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 року повторно розглянута заява від 06.11.2020 року № 10332 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 з урахуванням висновків суду.

З 16.10.2020 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до рішення суду при призначенні пенсії ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи зараховано періоди роботи з 15.07.14988 року по 29.10.1999 року.

При цьому зазначено, що зобов`язання відповідача щодо врахування при призначенні пенсії позивачу довідок про заробітну плату від 09.10.2020 року № 570 та № 571 у рішенні суду відсутнє.

Вказано, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь - які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні довідки від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Таким чином, вищезазначені довідки про заробітну плату неможливо врахувати при призначенні пенсії (а.с. 36).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Приписами частини 1 статті 9 Закону № 1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років б місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з нормами пункту 2 статті 114 зазначеного Закону пенсія за віком пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки після досягнення 50 років і за наявності стажу роботи не менше 22,6 років (у разі набуття права з 1 квітня 2019 по 31 березня 2020 року), з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону № 1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, абзацом першим якої визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За змістом ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Відповідно до п. 1.8, 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

За бажанням особи для додаткового виключення періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року подається довідка з місця роботи про період такої відпустки.

Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Матеріали справи свідчать, що відповідач, при розгляді заяви позивача про призначення пенсії, не прийняв та не врахував довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, видані ВП "ВОК ЛШ імені Максима Горького" № 570, № 571 від 09.10.2020 року.

При цьому, аналіз вказаних довідок про заробітну плату № 570, № 571 від 09.10.2020 року свідчить, що вони містить зазначення суми заробітку позивача, який враховується при обчисленні пенсії з розшифруванням щомісячних сум за період з липня 1988 року по грудень 1999 року, довідка містить зазначення того, що на всі виплати нараховані внески (страхові внески).

Неприйняття згаданих довідок, вмотивовано посиланням постанову Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року, із зазначенням про неможливість врахування довідок від установ, діючих на непідконтрольній території.

Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. N 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасового не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Макіївка (де діють юридичні особи, які видали спірні довідки) віднесено до населеного пункту, на території якого державна влада не здійснює свої повноваження.

Загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 N 595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації. При цьому, "ДНР" та "ЛНР" є терористичними організаціями і не визнаються Україною як державні утворення. Відповідно, органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування, робити запити та будь-яким іншим способом взаємодіяти із представниками самопроголошених "республік", а тому Пенсійний фонд України не має правової підстави для використання наданої представниками так званих "ДНР" та "ЛНР" інформації.

Законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях. Так, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно ч. 2 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, документи, видані державними органами та органами місцевого самоврядування так званої "Донецької народної республіки", згідно законодавства України є недійсним та не можуть створювати правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Разом з тим, суд звертає увагу , що надані позивачем довідки про заробітну плату для обчислення пенсії це фактично копії документів, що видані у 1990-х роках за місцем роботи позивача на зазначених у довідках підприємствах, які містять у собі відомості щодо нарахування заробітної плати позивачу, або інших відомостей, які можуть бути використані відповідачем для перерахунку пенсії позивача та видані ще за часів перебування вказаних юридичних осіб під контролем української влади.

Суд частково бере до уваги відомості, які зазначені у вказаних довідках, враховуючи, що вони не спростовані відповідачем, з огляду на фактичну неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені в них.

Суд наголошує, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей не підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізація наявного у неї права на належне пенсійне забезпечення.

За таких обставин, суд бере до уваги відомості про заробітну плату для обчислення пенсії, які містяться в довідках, наданих позивачем до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17 (провадження № К/9901/2383/17).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у врахуванні відомостей про заробітну плату, за період роботи з 15.07.1988 року по 29.10.1999 року, на шахті "Радянська" ГКХ "Макіїввугілля", що містяться в довідках від 09.10.2020 року № 571 та № 570, під час визначення заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 , на підставі заяви № 10332 від 06.11.2020 року та зобов`язання здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви № 10332 від 06.11.2020 року, шляхом застосування показника заробітної плати, визначеної із врахуванням відомостей про заробітну плату за період з 15.07.1988 року по 29.10.1999 року, що містяться у довідках від 09.10.2020 року № 571 та № 570, починаючи з дня призначення пенсії, тобто, з 16.10.2020 року.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено п. 3, п. 8, ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі № 200/5788/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі № 200/5788/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 31 січня 2022 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 31 січня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Г.М. Міронова