Справа № 120/14755/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 лютого 2022 р. Справа № 120/14755/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки

про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що постановою в.о. заступника начальника Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 21.09.2021 року №293335 на нього накладено адміністративно - господарський штраф у сумі 8500 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, оскільки під час здійснення перевезення вантажу його транспортний засіб використовувався ФОП ОСОБА_2 , а тому він не може нести відповідальність за результати господарської діяльності останньої.

Крім того, позивач вказує про відсутність у нього обов`язку отримувати дозвіл на рух транспортного засобу автомобільними дорогами з перевищенням вагових нормативів, оскільки об`єкт перевірки здійснював перевезення подільного вантажу, а тому вважає, що підстави для застосування штрафу за порушення абз.15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відсутні, у зв`язку із чим, звернувся з цим позовом до суду.

Додатково, позивач вказує, що оскаржувану постанову винесено особою, яка в розумінні п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1467 від 08.11.2006 не наділена на її прийняття.

Ухвалою суду від 23.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22.12.2021 на адресу суду відповідачем поданий відзив на позовну заяву згідно якого відповідач заперечує проти позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити. Зазначив, що 05.08.2021 у пункті габаритно - вагового контролю на а/д М05 Київ - Одеса 452 км + 811 посадовою особою Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 , що використовувався перевізником ОСОБА_1 . За результатами зважування було встановлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, а саме: фактичне навантаження на строєву вісь 23,630 т при нормативно допустимих 22 т.

При прийнятті оскаржуваної постанови посадові особи відповідача діяли в межах покладених на них повноважень відповідно до норм чинного законодавства, а відтак, на переконання представника відповідача, позовні вимоги є надуманими та задоволенню не підлягають.

Сторона позивача правом подати відповідь на відзив не користалася.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні фактичні обставини.

05.08.2021 у пункті габаритно - вагового контролю на а/д М05 Київ - Одеса 452 км + 811 посадовою особою Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 , що використовувався перевізником ОСОБА_1 .

За наслідками проведеного габаритно-вагового контролю посадовими особами управління складено довідку №0075533 про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 05.08.2021 року та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0063624 від 05.08.2021 року, в якому зафіксовано фактичну масу транспортного засобу 42,13 т., при допустимій масі 40 т.

На підставі актів складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування з значенням перевищення норм на суму 127,20 Євро.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, 21.09.2021 року в.о. заступника Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки винесено постанову №293335 про застосування адміністративного-господарського штрафу в розмірі 8500 грн., за порушення ч.1 абз. 14 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 року (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Абзацом 14, 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за:

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

За змістом статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Положеннями пункту 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктами 16-18 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

В ході проходження габаритно-вагового контролю посадові особи Укртрансбезпеки встановили, що фактична маса транспортного засобу склала 42,13 т. при допустимих 40 т., перевищення вагових норм на строєну вісь склало 25,63 т. - при допустимих 24 т.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, в даному випадку під час здійснення вантажного перевезення було перевищено, як максимально допустиму загальну масу транспортного засобу, так і перевищено вагові параметри на строєну вісь.

Оскільки, навантаження на строєну вісь склало 25,63 т., що складає перевищення параметрів від нормативу на 6,79%, суд дійшов висновку, що відповідачем вірно визначену розмір адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн.

Що ж до посилань позивача на відсутність у перевізника обов`язку отримувати дозвіл на перевезення подільного вантажу, то суд зазначає, що урахуванням ч. 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" перевезення такого вантажу може здійснюватися на підставі документа про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, тому доводи про те, що чинним законодавством не передбачено оформлення дозволів на перевезення подільного вантажу, є необґрунтованими та не звільняють позивача від обов`язку здійснити плату за проїзд великовагового транспортного засобу.

При цьому, згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху визначення вантажу як подільного передбачає організацію перевезення такого вантажу з дотриманням встановлених законом вимог щодо допустимого навантаження на строєні осі - 24 т.

Щодо доводів позивача про те, що під час здійснення перевезення вантажу його транспортний засіб використовувався ТОВ "Транспортні потоки", а тому він не може нести відповідальність за результати господарської діяльності останнього, суд зазначає наступне.

Так, за визначеннями наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпу SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №149194 від 04.08.2021 року, перевезення вантажу здійснювалось належним позивачу транспортним засобом, однак, в графі: автомобільний перевізник зазначено - ФОП " ОСОБА_2 ".

Разом з тим, як зазначає позивач, він як власник автомобіля DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 , за договором позички від 20.07.2021 року передав вказаний транспортний засіб разом з причепом в тимчасове безоплатне користування ФОП ОСОБА_2 .

Згідно акту прийому-передачі транспортного засобу позивач передав ОСОБА_2 транспортний засіб DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позивач вказує, що під час здійснення перевезень вантажу його транспортний засіб використовувався іншою особою.

Суд зауважує, що статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Натомість, водієм транспортного засобу не було надано представнику Управління доказів позики транспортного засобу під час здійснення відповідних заходів контролю, а пред`явлено лише основні реєстраційні документи транспортного засобу, видані на ім`я ОСОБА_1 , власника транспортного засобу.

Разом з тим, водієм ФОП ОСОБА_2 , як користувачем транспортного засобу згідно договору позики, заперечень щодо визначення ОСОБА_1 суб`єктом, що перевіряється в акті №291873 від 05.08.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрі висловлено не було.

Більше того, товарно-транспортна накладна, яка, як зазначає позивач, є обов`язковим документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, під час здійснення заходу контролю представнику відповідача надана також не була, принаймні Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №291873 не містить посилань на таку ТТН, що виключало можливість останнього встановити суб`єкта, який в даному випадку виступає перевізником.

При цьому, позивачем не спростовується та матеріалами справи підтверджується, що зазначені документи, під час заходу контролю представнику Управління не надавалися, хоча водії повинні мати і пред`являти такі документи.

Суд вважає, що надання договору позики та товарно-транспортної накладної № 149194 від 04.08.2021 року під час розгляду справи у суді не змінює суті перевищення транспортним засобом позивача нормативно вагових параметрів, а їх надання згодом не має правових наслідків для визнання неправомірності винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи, що водій ОСОБА_3 не надав представнику Управління документів які містили відомості про перевізника та свідчили про позику транспортного засобу позивача, в даному випадку, саме позивач як власник транспортного засобу має нести відповідальність за перевищення нормативно вагових параметрів, оскільки саме його транспортний засіб завдає шкоди автомобільним дорогам внаслідок такого перевищення.

Суд вважає за необхідне зазначити, якщо позивач, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, вважає, що порушення мало місце перевізником, відмінним від нього, як особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Крім того, судом критично оцінено посилання позивача на те, що оскаржувана постанова винесена та підписана не уповноваженою особою, оскільки в матеріалах справи міститься наказ за №1198-к від 30.07.2021, яким покладено виконання обов`язків заступника начальника Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Вінницькій області на ОСОБА_4 .

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.номер НОМЕР_3 )

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, )

Суддя Комар Павло Анатолійович