Справа № 520/27295/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

21 січня 2022 р. справа № 520/27295/21
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Старосєльцева О.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі за матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про: 1) визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації в частині відмови донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2020 рік та 2021 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком; 2) зобов`язання Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2020 рік та 2021 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, -

встановив:

Ухвалою суду від 23.12.2021р. позов залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху. Встановлено, що способом усунення недоліків є подання до суду: обґрунтувань наявності інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом з доданням доказів на їх підтвердження стосовно позовного періоду 2020 року.

14.01.2022р. від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду з посиланням на те, що тільки в листопаді 2021 року із засобів масової інформації він дізнався про порушення свого права та за відсутності юридичної освіти не міг знати про порушення свого права.

Суд вкотре зазначає, що спірний вид грошової виплати є періодичним платежем, отже, про порушення своїх прав позивач мав дізнатися під час отримання виплати у розмірах, з якими він не погоджується.

Вказані висновки також узгоджуються з висновками Верховного Суду, наведеними в постанові від 18.11.2020р. №380/5202/20.

Крім того, у зазначеній постанові, окрім висновків стосовно поширення на дані спірні правовідносини вимог щодо шестимісячного строку для звернення до суду, Верховний суд також зазначив, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Суд зазначає, що в постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року по справі № 454/1316/17, зазначено: "Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про залишення позовної заяви без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920 грн. позивач отримав у квітні 2016 року. Тобто, з квітня 2016 року позивачу було відомо про розмір отриманої грошової допомоги, і з цього часу позивач винен був розуміти, що розмір допомоги має бути більшим, а тому саме з цього часу у скаржника виникло право на звернення до адміністративного суду із відповідним позовом.".

Водночас, з огляду на правову позицію постанови Верховного Суду від 18.11.2020р. у справі №380/5202/20 до вимог заявника належить застосовувати строк звернення до суду у шість місяців, який у силу ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати з 01 жовтня кожного календарного року.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, строк звернення до суду з позовними вимогами стосовно позовного періоду за 2020 рік спливає 31.03.2021 року.

Отже, посилання позивача на те, що тільки в листопаді 2021 року він дізнався про порушення свого права із засобів масової інформації спростовуються вищенаведеним.

Жодних обґрунтувань стосовно поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами за 2020 рік з 01.04.2021 року по 14.12.2021р. (дата звернення до суду з даним позовом), позивачем не зазначено.

Стосовно відсутності юридичної освіти, суд зазначає наступне.

За змістом ч.1 ст.122 і ч.1 ст.123 КАС України пропущений процесуальний строк може бути поновлений виключно за умови поважності причини пропуску.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 «Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.»

Отже, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд відмічає, що посилання позивача на відсутність юридичної освіти та незнання законодавства не є тією причиною, що є об`єктивно непереборною, не залежить від волевиявлення особи та пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. А тому, вказану позивачем причину пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд не може визнати поважною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи положення п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України та ч. 6 ст. 7 КАС України, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву в частині позовних вимог стосовно позовного періоду 2020 рік.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

1. Заяву про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

2. Позовну заяву в частині позовних вимог про: 1) визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації в частині відмови донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком; 2) зобов`язання Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком - повернути.

3. Роз`яснити, що повернення позовної заяви в частині позовних вимог не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із копією позовної заяви й усіма доданими до неї матеріалами.

5. Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя О.В.Старосєльцева