Справа № 480/4607/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 р. Справа № 480/4607/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2021, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, по справі № 480/4607/21

за позовом ОСОБА_1

до Чупахівської селищної ради

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 по справі № 480/4607/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Чупахівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення тридцять другої сесії сьомого скликання Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 «Про поділ земельних ділянок комунальної».

Зобов`язано Чупахівську селищну раду (42722, Сумська область, Охтирський район, смт Чупахівка, вул. Воздвиженська, 53, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) від 24.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Чупахівської селищної ради (42722, Сумська область, Охтирський район, смт. Чупахівка, вул. Воздвиженська, 53, ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В позовній заяві позивач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат та надав орієнтовний попередній розрахунок судових витрат, які складаються з 908 грн сплаченого судового збору та орієнтовно 3000 грн витрат на отримання професійної правничої допомоги.

09.08.2021, засобами електронного зв`язку, представник позивача звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат, в якій просив:

- здійснити розподіл судових витрат та покласти судові витрати у розмірі 2400,00 грн (дві тисячі чотириста гривень 00 копійок), понесені ОСОБА_1 на отримання професійної правничої допомоги, пов`язані з розглядом адміністративної справи № 480/4607/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чупахівської селищної ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії;

- стягнути з Чупахівської селищної ради Охтирського району на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) сплаченого нею судового збору.

В обґрунтування заяви зазначив, що у зв`язку з розглядом справи № 480/4607/21 за позовом ОСОБА_1 до Чупахівської селищної ради позивачем понесено судові витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно ч.7 ст.139 КАС України підтверджуються копією договору про надання правової допомоги, актом приймання-передавання наданих послуг та квитанцією про оплату наданої правової допомоги.

Відповідач подав до суду клопотання про відмову в ухваленні додаткового рішення суду, в якому просив постановити ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат, оскільки судом вже вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, а судовий збір в сумі 908,00 грн стягнуто на користь позивача. Вважає недостовірним доказом квитанцію про сплату ОСОБА_1 адвокату Сумцову Є.С. 2400 грн за правничу допомогу, яка датована 04.08.2021, оскільки з неї неможливо встановити за яким договором та по якій справі було проведено зазначений платіж. Крім того, в акті прймання-передачі від 02.08.2021 зазначено, що позивачці надано послугу зі складання заяви про розподіл судових витрат, в той час, як така заява була складена та датована адвокатом 04.08.2021.

Посилаючись на висновки Верховного суду, які викладені у постановах від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц та від 14.07.2021 по справі №808/1849/18 також не погоджується з сумою коштів на відшкодування витрат на правничу допомогу, вважає її значно завищеною.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 по справі № 480/4607/21 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким заяву представника позивача Сумцова Євгена Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі №480/4607/21 задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції стосовно того, що питання розподілу судових витрат вже було вирішено під час прийняття рішення Сумським окружним адміністративним судом від 02.08.2021 по даній справі, яким відмовлено у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, адже на час розгляду справи у суду був наявний лише попередній розрахунок судових витрат, які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом справи, та який не підтверджувався доказами. Вважаючи, що відповідно до приписів ч. 7 ст. 139 КАС України не обмежений в праві подати до суду докази на підтвердження понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, 09.08.2021 скористався своїм процесуальним правом шляхом подання до суду першої інстанції заяви про розподіл судових витрат із необхідними доказами; на час подання зазначеної заяви, позивачу не було відомо про вже прийняте судом рішення.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 по справі № 480/4607/21 серед іншого стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Чупахівської селищної ради судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для прийняття додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат, оскільки рішенням суду від 02.08.2021 по даній справі було вирішено усі позовні вимоги ОСОБА_1 , в тому числі і питання щодо розподілу судових витрат, а саме: відмовлено у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та стягнуто судовий збір в розмірі 908 грн.

Згідно з частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої та другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У розумінні пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу приписів частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Згідно з частиною 9 статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Колегією суддів встановлено, що заяву про розподіл судових витрат, у тому числі понесених у зв`язку з наданням правової допомоги, представник позивача подав засобами електронного зв`язку 09.08.2021, тобто з дотриманням п`ятиденного строку з дня ухвалення судового рішення, встановленого частиною 7 статті 139 КАС України, враховуючи, що п`ятий день строку припав на суботу (07.08.2021) - вихідний день, то останнім днем строку є перший робочий день за ним (09.08.2021), а тому мав законні сподівання на її розгляд в суді та врахування.

Однак, судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали залишено поза увагою, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 приймалось в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, а тому строк на подачу доказів понесених витрат на правову допомогу становив п`ять днів з 02.08.2021, а не закінчувався датою прийняття судового рішення. Враховуючи, що під час подання позову по справі були заявлені вимоги про відшкодування майбутніх судових витрат, які будуть понесені у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги, та подання заяви від 09.08.2021 про відшкодування таких витрат, відмова в задоволенні вказаної заяви 02.08.2021 є передчасною.

Положеннями частин 3 та 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат позивачем надано копії договору про надання правової допомоги від 20.06.2020, укладеного між позивачем та адвокатом Сумцовим Євгеном Станіславовичем, копія додатку № 2 до вказаного договору від 20.05.2021, акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 02.08.2021 та копія квитанції АТ «Укрпошта» № 410829 від 04.08.2021 на суму 2400, 00 грн.

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору від 20.06.2020 року за виконання доручення клієнт зобов`язаний сплатити кошти (гонорар), розмір та строк сплати визначається додатком до договору.

Відповідно до додатку №2 від 20.05.2021 до договору про надання правової допомоги від 20.06.2020 сторони дійшли згоди щодо порядку оплати наданої правової допомоги з розрахунку 800 грн за 1 годину витраченого часу адвокатом на виконання наданого йому клієнтом доручення.

За виконання доручення, передбаченого договором про надання правової допомоги від 20.06.2020 клієнт зобов`язується сплатити адвокату кошти(гонорар) в загальній сумі 2400 грн, розрахунок якої разом з обсягом наданої правової допомоги викладається в актах приймання-передачі наданих послуг.

З акту приймання-передачі наданих послуг №2 від 02.08.2021 за договором про надання правової допомоги від 20.06.2020 вбачається, що адвокатом Сумцовим Євгеном Станіславовичем позивачу надано правову допомогу, а саме:

- підготовка адміністративного позову (2 год. 30 хв.) на суму 2000,00 грн.;

- підготовка заяви про розподіл судових витрат (0 год. 30 хв.) на суму 400 грн.

З розрахунку 3 год. 00 хв. (вартість однієї години 800,00 грн) загальна вартість послуг адвоката за вказаним актом складає 2400 (дві тисячі чотириста) грн 00 коп.

Всі надані послуги були передбачені сторонами у п. 2.1.10 договору про надання правової допомоги від 20.06.2020.

Отже, відповідно до наданих документів вартість витрат на правову допомогу становить 2400,00 грн.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 статті 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).

На виконання частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем до суду першої інстанції було надано клопотання про відмову в ухваленні додаткового рішення суду, в якому викладені заперечення з приводу заявлених позивачем до відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу вже було вирішено судом під час ухвалення рішення по справі.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Так, з приводу заявлених до відшкодування представником позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн за підготовку позову, колегія суддів, дослідивши його зміст, а також враховуючи час, витрачений на виконання цієї роботи, який зазначений в акті приймання-передачі наданих послуг № 2 від 02.08.2021 (2 години 30 хвилин), складність справи, що розглядається, обсяг інформації, яку необхідно було опрацювати представнику позивача для підготовки до написання позовної заяви, вважає визначену представником позивача вартість за надання правничої допомоги з написання позовної заяви на рівні 2000 грн. обґрунтованою та пропорційною обсягу виконаної адвокатом роботи.

З приводу заяви позивача в частині відшкодування витрат на правничу допомогу за підготовку заяви про розподіл судових витрат по справі № 480/4607/21 вартість якої становить 400 грн, колегія суддів зазначає, що така сума є також розумною та такою, що відповідає вартості 30 хвилинам роботи адвоката.

З огляду на викладене, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в додатку №2 від 20.05.2021 та акті приймання-передачі наданих послуг № 2 від 02.08.2021 до договору про надання правової допомоги від 20.06.2020, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви представника позивача про стягнення на користь позивача суми в розмірі 2400 грн, що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача зі складністю даної справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що квитанція про оплату послуг з надання правничої допомоги від 04.08.2021 не є доказом, на підтвердження того, що зазначений платіж на суму 2400 грн проведений саме за договором про надання правничої допомоги від 20.06.2020 по даній справі, оскільки предметом дослідження в цьому випадку є обсяг фактично виконаних адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, вказаних у розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, а не облік отриманого адвокатом доходу та його оподаткування.

З огляду на те, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Крім того, КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

Дані висновки узгоджуються з практикою Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.04.2020 по справі № 727/4597/19.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що заява про розподіл судових витрат датована та підписана адвокатом 04.08.2021, тобто на два дні пізніше ніж був складений акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 02.08.2021, що свідчить про те, що вказана послуга не була надана позивачці саме в цей день і неможливо було чітко вказати витрачений час адвокатом на складання такої заяви, колегія суддів зазначає, що наведені обставини не спростовують факту виконання адвокатом вказаної послуги, адже дата підписання заяви не свідчить про те, що її було складено саме в цей день, а не раніше.

Разом з цим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо стягнення на користь позивача судового збору за подання позову у розмірі 908 грн, адже це питання було вирішено при розгляді даної справи і рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати обґрунтованим, мотивованим та таким, що прийнято при повному дослідженні всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення заяви та стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.134, 139, ч.4 ст.241, ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 по справі № 480/4607/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву про розподіл судових витрат від 04.08.2021 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Чупахівської селищної ради (42722, Сумська область, Охтирський район, смт. Чупахівка, вул. Воздвиженська, 53, ) витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини заяви про розподіл судових витрат від 04.08.2021 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій