Справа № 160/23691/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків з позовом до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», в якому з урахуванням уточнень просить суд:
Позивач вказує, що Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків як орган державної податкової служби та контролюючий орган набуває права відповідно до п.п. 95.3, 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України звернутися до суду з адміністративним позовом про стягнення заборгованості з відповідача з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки.
Ухвалою суду від 08.12.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Зважаючи на викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
14.01.2022 року представником позивача надана відповідь на відзив, в якій зазначає про те, що податковий борг відповідачем не погашений, а платіжні доручення, надані ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», підтверджують оплату боргу у іншій справі та зараховані в рахунок погашення податкового боргу в порядку черговості, а тому, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, суд дійшов таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що податковий борг ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, виник у результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань, самостійно задекларованих платником, а саме:
Отже, загальна сума податкового боргу ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» складає 592842,60 грн.
У зв`язку з несплатою грошових та податкових зобов`язань, податковим органом було виставлено податкову вимогу форми «Ю» від 04.01.2019 року № 13-46 про наявність податкового боргу, який становив 499394,79 грн. та направлено на адресу відповідача.
Доказів добровільного погашення відповідачем податкового боргу матеріали справи не містять.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Пунктом 16.1ст.16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1 - 36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до пункту 49.16 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний погасити податкове зобов`язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених Кодексом.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні рішенні, згідно із цим Кодексом.
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У зв`язку з несплатою відповідачем грошового зобов`язання, позивачем сформована вимога про сплату боргу форми «Ю» №13-46 від 04.01.2019 року.
Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання за змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визнається податковим боргом.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пункт 95.2 вказаної статті передбачає, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 95.3 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Так, відповідно до довідки про банківські рахунки ПрАТ «ДТРЗ» має відкриті рахунки у банках. Означена довідка міститься в матеріалах справи.
Щодо позовної вимоги в частині стягнення податкового боргу за рахунок готівки, то суд зазначає наступне.
Згідно п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, позовна вимога в частині стягнення податкового боргу за рахунок готівкових коштів не підлягає задоволенню, оскільки готівкові кошти стягуються за рішенням суду і лише після того, як податковий борг не був погашений за результатами реалізації рішення суду про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Таким чином, суд вважає за необхідне частково задовольнити адміністративний позов.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021 року означене рішення суду було залишено без змін.
Також відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Таким чином, матеріали справи не містять документів на підтвердження погашення боргу відповідачем у даній справі.
Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не розподіляються.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Судові витрати у справі не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення у повному обсязі складено 18.01.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька