Справа № 520/8684/18
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 р.Справа № 520/8684/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.11.21 по справі № 520/8684/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області , Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області , Харківського районного відділу (з обслуговування Харківського району та м.Люботин )Головного управління МВС України в Харківській області

третя особа Міністерство внутрішніх справ України

про поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського районного відділу (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: Міністерство внутрішніх справ України, в якому просив суд:

- визнати незаконним звільнення дільничного інспектора міліції СДІМ відділу міліції (м. Люботин) Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 /М-131385/ з 17.08.2018 у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (скорочення штатів) та скасувати наказ про його звільнення;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ відділу міліції (м. Люботин) Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області;

- зобов`язати ГУ МВС України в Харківській області та ГУ Національної поліції в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.10.2015 і прийняти його на службу в органи Національної поліції в Харківській області за аналогічною посадою, що заміщується у відповідності до пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (враховуючи невиконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року у справі №820/11676/15 щодо поновлення ОСОБА_1 на публічній службі);

- зобов`язати ГУ МВС України в Харківській області, Харківський РВ ГУ МВС України в Харківській області сплатити податки, збори та інші обов`язкові платежі з грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, нарахованого ОСОБА_1 за період з 06.11.2015 до дня поновлення на роботі;

- стягнути з ГУ МВС України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 448133,09 грн.;

- допустити виконання судового рішення до негайного виконання в частині поновлення на посаді і стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах виплат за один місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019, позов задоволено частково. Скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 17.08.2018 року №73 о/с про звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 (М-131385), дільничого інспектора міліції СДІМ відділу міліції (м. Люботин) Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області. Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 (М-131385) від 22.10.2015 року з прийняттям відповідного рішення. Поновлено ОСОБА_1 (М НОМЕР_1 ) на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ відділу міліції (м. Люботин) Харківського районного відділу (з обслуговування Харківського району та міста Люботин) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області. Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (в особі Ліквідаційної комісії) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 17.08.2018 року по 23.01.2019 року. Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (М НОМЕР_1 ) на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ відділу міліції (м. Люботин) Харківського районного відділу (з обслуговування Харківського району та міста Люботин) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.09.2019 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 в частині стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (в особі Ліквідаційної комісії) на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 17.08.2018 до 23.01.2019 скасовано та направлено справу в цій частині на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 залишено без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 в частині стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (в особі Ліквідаційної комісії) на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (в особі Ліквідаційної комісії) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_2 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 17.08.2018 по 23.01.2019 у розмірі 6484,02 грн. (шість тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні 02 копійки). В іншій частині позову щодо стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (в особі Ліквідаційної комісії) на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11.08.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 в цій справі скасовано, справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 позов задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (в особі Ліквідаційної комісії) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 3388 (три тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 29 коп.

В задоволенні іншої частин позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідачем, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

02.02.2022 позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 у справі №820/11676/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, Харківського районного відділу з обслуговування Харківського району та м. Люботин Головного управління МВС України в Харківській області, треті особи Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної поліції в Харківській області про поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково. Скасовано наказ ГУ МВС України в Харківській області від 05.11.2015 № 594 о/с. Поновлено позивача на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ відділу міліції (м. Люботин) Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області. В частині поновлення на посаді позивача постанову суду звернуто до негайного виконання. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 в частині відмови в задоволенні адміністративного позову про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з прийняттям в цій частині нової постанови про стягнення з ГУ МВС України в Харківській області на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 2364,57 грн. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року залишено без змін.

Наказом Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області від 07.06.2016 № 15 о/с ОСОБА_1 поновлено на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ відділу міліції (м. Люботин) Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області з 06.11.2015, що підтверджується записом у послужному списку позивача.

Згідно з витягом з наказу ГУ МВС України в Харківській області від 17.08.2018 №73 о/с, позивача повторно звільнено у запас Збройних Сил України з 17.08.2018.

Не погодившись з правомірністю повторного звільнення, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Предметом апеляційного перегляду в спірних правовідносинах є розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на користь позивача.

Надаючи правову оцінку вимогам апеляційної скарги, з урахуванням висновків викладених у постанові Верховного Суду від 11.08.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 236 КЗпП, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно з абз. 1, 3, 4 п. 2 Порядку № 100 (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до абз. 3 п. 4 Порядку № 100, в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

В постанові від 11.08.2021 Верховний Суд зазначив, що середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачу потрібно нараховувати виходячи із установленого йому посадового окладу за посадою дільничний інспектор міліції СДІМ відділу міліції (м. Люботин) Харківського районного відділу (з обслуговування Харківського району та міста Люботин) ГУ МВС в Харківській області (п.п. 63, 65 Постанови).

Відповідно до листа Головного управління МВС України в Харківській області від 30.09.2021 №3975/119-29/01-2021 посадовий оклад позивача станом на 06.11.2015 становив 650 грн. (наказ ГУ МВС в Харківській області №228 о/с від 26.06.2013).

Зі змісту вказаного листа також встановлено, що сума коштів середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 6484,02 грн., яка підлягала стягненню з відповідача за рішення Харківського окружного суду по справі 520/8684/18 від 09.09.2020 сплачена не була у зв`язку із відсутністю фінансування.

Пунктом 5 Порядку № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить 21,31 грн. (650 грн. (посадовий оклад) х 2 (останні два місяця роботи)/61(кількість календарних днів за останні два місяця роботи)).

Таким чином для розрахунку середнього заробітку позивача, що підлягає стягненню з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (в особі Ліквідаційної комісії) з урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 11.08.2021 необхідно помножити середньоденну заробітну плату позивача на кількість днів вимушеного прогулу (21,31 грн. х 159 календарних днів = 3388 (три тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 29 коп.)

З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (в особі Ліквідаційної комісії) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 3388,29 грн.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 по справі №520/8684/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 09.02.2022 року