Справа № 520/22696/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
19 січня 2022 року № 520/22696/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПУФ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 основний розмір пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року згідно оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно станом на 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року, 05 березня 2019 року та 01 січня 2020 з урахуванням раніше виплачених сум;

- у разі необхідності вийти за межі заявлених вимог для повного захисту його прав та інтересів.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що на виконання рішень ХОАС від 05.08.2019 року по справі №520/6070/19, від 24.02.2021 по справі № 520/875/21, від 08.04.2021 по справі № 520/18984/2020 ГУ ПФУ у Харківській області провело перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року, проте даний перерахунок пенсії здійснено з 70 % сум грошового забезпечення.

Позивач вказує, що відповідач протиправно при здійсненні відповідного перерахунку пенсії зменшив основний розмір пенсії з 86 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 12.11.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку в ГУПФУ як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

З 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч,4 от. 63 Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103.

Відповідно ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014 року, що діє на час виникнення права на перерахунок) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цін статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

У зазначеній редакції положення Закону № 2262-ХІІ були застосовані відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивачу при її перерахунку з 01.01.2018 року.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком пенсії від 23.11.2004 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 по справі №520/6070/19 (а.с.57, 12-18).

У подальшому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 по справі №520/875/21, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 23.10.2020 №ФХ-111468. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.04.2019, обчисливши її розмір з грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 в довідці від 23.10.2020 №ФХ-111468, з урахуванням виплачених сум та з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.34-56).

Також рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 по справі №520/18984/2020 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в обчисленні, перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії у відповідності до вимог статей 43, 51, 55, 63 Закону України від 09.04.92 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.91 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" , з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідок ХОВК від 26 жовтня 2020 року № ФХ-111468 з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року та з 01 січня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у відповідності до вимог статей 43, 51, 55, 63 Закону України від 09.04.92 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.91 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідок ХОВК від 26 жовтня 2020 року № ФХ-111468 з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року та з 01 січня 2020 року. В іншій частині вимог позов залишено без задоволення (а.с.19-33).

Під час виконання вказаних рішень суду по справі №520/18984/2020 та 520/875/21, ГУ ПФУ в Харківській області був проведений перерахунок пенсії позивача, але з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року здійснений був такий перерахунок, виходячи з 70% грошового забезпечення, тобто повторно здійснено зменшення позивачу розміру пенсії за вислугу років з 86% до 70% під час перерахунку пенсії, що підтверджується копіями перерахунку пенсії (а.с.64, 65, 66, 67).

Позивач звернувся до відповідача з відповідними запити щодо виконання вказаних рішень суду.

Листом від 01.10.2021 №2000-0203-8/124006 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.082019 по справі № 520/6070/19, головним управлінням з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням 86% грошового забезпечення. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 по справі № 520'18984/2020(далі - рішення суду), головним управлінням з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Оскільки рішенням суду зобов`язань, щодо виплати пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення на головне управління не покладено, з 01.01.2018 встановлено норму пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-Х11 зі змінами (далі - Закон), у розмірі 70 % грошового забезпечення. Іншого законодавством не передбачено (а.с.72).

Листом від 28.07.2021 № 200-0203-8/97551 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 по справі № 520/6070/19, головним управлінням а 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06 2021 по справі № 520/875/21, яка надійшла до головною управління 02.07.2021, з 01.04.2019 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Оскільки рішенням суду по справі № 520/875/21 зобов`язань, щодо виплати пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення на головне управління не покладено, з 01.04.2019 встановлено норму пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХП зі змінами, у розмірі 70 % грошового забезпечення. Іншого законодавством не передбачено (а.с.74).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугою строків служби.

Пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, категорій 2 та 3 - 80 процентів.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 04.07.2002 № 51-IV, у частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "85", "95" і "90" замінено відповідно цифрами "90", "100" і "95", а слова і цифри "до категорій 2 і 3" замінити словами і цифрою "до категорії 2".

У подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни у ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якими цифри "80" замінено цифрами "70".

Таким чином, суд зазначає, що Законами № 51-IV, № 3668-VІ та № 1166-VІІ були внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" щодо розміру відсотку грошового забезпечення з якого розраховується розмір пенсії.

Разом з тим призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а в подальшому 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначених пенсій, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення такої пенсії.

Відтак, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись та норма, яка визначає розмір грошового забезпечення у відсотках на момент призначення пенсії.

Суд також зазначає, що 04.02.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняв зразкове рішення у справі №240/5401/18, в якому дійшов до висновку про те, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Постановою від 16.10.2019 Велика палата Верховного суду зазначене рішення залишила без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

Суд також зауважує, що право на отримання пенсії в розмірі 86% грошового забезпечення позивачем підтверджено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 по справі №520/6070/19.

Однак при перерахунку пенсії на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 №520/875/21 та від 08.04.2021 №520/18984/2020, на підставі відповідних довідок позивачеві повторно безпідставно зменшено суму пенсії з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року до 70% грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем.

Таким чином, відповідачем протиправно було зменшено розмір пенсії позивачу під час перерахунку пенсії та здійснено із розрахунку 70% з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, зменшення максимального обсягу пенсії у відсотках при її перерахунку не може застосовуватися для зменшення встановленого законом на момент первісного її призначення чи досягнутого пізніше максимального обсягу пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч. 2 ст. 55 Закону).

Так, при проведенні перерахунку відповідач керувався нормою, яка застосовується виключно при призначенні пенсії, та не підлягає застосуванню при проведенні перерахунку раніше призначених пенсій в силу чинності норми про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст. 58 Конституції України).

З приводу строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 51 Закону України № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Предметом спору в даній справі є саме відмова пенсійного органу в проведенні перерахунку пенсії у певному розмірі, а не відмова у виплаті сум пенсії.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду в Постанові по справі № 510/1286/16-а, на яку посилається відповідач, зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду вважає, що норми статті 87 Закону № 1788-ХІІ, статті 46 Закону № 1058-ІV і статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.»

В даній справі підтверджено вину органу, уповноваженого видавати довідки для такого перерахунку, та спір не стосується нарахованих, але невиплачених сум пенсії, тому вищезазначені висновки Великої Палати Верховного Суду зроблені за інших фактичних обставин, з огляду на що не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Крім того, перерахунок пенсії позивачу здійснено на виконання рішень суду, проте у неналежному розмірі, що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відтак, з урахуванням предмету спору у даній справі та приписів ст.51 Закону №2262-ХІІ, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду не є пропущеним.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу із розрахунку 70% грошового забезпечення, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) основний розмір пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року згідно оновлених довідок Харківського обласного військового комісаріату відповідно станом на 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року, 05 березня 2019 року та 01 січня 2020 з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 січня 2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.