Справа № 520/13636/2020
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 р.Справа № 520/13636/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О.) від 18.01.2021 року (повний текст складено 02.02.21 року) по справі № 520/13636/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:

скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.01.2020 року № 5 про те, що на підставі акту від 13.12.2019 № 1193/20-40-33-05-07/ НОМЕР_1 встановлено порушення п. 16-1 Розділу X Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції на підставі ч. 1 п. 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 106280,49 гривень;

скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.01.2020 року №5 про те, що на підставі акту від 13.12.2019 №1193/20-40-33-05-07/ НОМЕР_1 встановлено порушення пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції на підставі ч. 1 п. 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 1275365,81 гривень;

скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.01.2020 року № 5 про те, що на підставі акту від 13.12.2019 № 1193/20-40-33-05-07/ НОМЕР_1 встановлено порушення п. 179.1 ст. 179, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції на підставі пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 і п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 170,00 гривень;

скасувати; податкову вимогу від 04.02.2020 № 4758-56 про те, що станом на 03.02.2020 сума податкового боргу становить 1795174,59 грн.;

зобов`язати Акціонерне товариство «Альфа-банк», який є правонаступником Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» надати до контролюючого органу звітність за кредитним договором № 805/6/18/8-030 від 29.02.2008 з урахуванням п. 8 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов`язання Акціонерного товариства «Альфа-Банк», який є правонаступником Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» надати до контролюючого органу звітність за кредитним договором № 805/6/18/8-030 від 29.02.2008 з урахуванням п. 8 Підрозділ 1 Перехідних положень Податкового кодексу України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 в іншій частині відкрито провадження в вказаній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 29.08.2008 ним був укладений Кредитний договір № 805/6/18/8-030 з Акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Кредитний договір № 805/6/18/8-030 від 29.08.2008 станом на 01.01.2014 погашений не був та мав змістом кредит в іноземній валюті. Конвертація валюти боргу з подальшим його анулюванням відбулась 01.01.2015. Валюта зобов`язання за кредитним договором № 805/6/18/8-030 від 29.08.2008 була змінена 12.06.2015 у розмірі 505148,88 доларів США за курсом 21.02 становила 10622015,55 гривень. Сума такого боргу (505148,88 доларів США), визначена за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014 (7,99 грн. за 1 долар США) становить 4036139,55 грн. Таким чином, загальна сума боргу на момент списання у розмірі 12629002,77 гривень зменшується на 69600212,23 грн. сплачених гривень та на 6582089,91 грн. різниці курсу, що загалом становить суму більше ніж розмір боргу (на 535177,07 грн.), тобто блага нема, а тому просив задовольнити адміністративний позов.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року по справі № 520/13636/2020 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, замінено Головне управління ДПС у Харківській області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (), в порядку ст. 52 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцем контролюючого органу на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДПС У Харківській області від 30.10.2019 № 167, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

За наслідками вказаної перевірки складено акт від 13.12.2019 № 1193/20-40-33-05-07/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення вимог пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 176.1 «в» пп. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179, ПК України фізичною особою ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, порушені вимоги абзацу "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ, що мало вираз у не включенні до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та не сплаті у строки, встановлені законодавством, суми 1020292,65 грн. - податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в результаті отримання доходу у вигляді додаткового блага та порушено п. 16-1 п.п 10 розділу XX ПК України занижено військовий збір за 2016 рік у сумі 85024,39 грн. (1020292,65 грн. * 1,5 % = 85024,39 грн).

Зокрема, актом перевірки на підставі відомостей з ДРФО ДПС про суми виплачених доходів утриманих з них податків (форма 1 ДФ) встановлено, що ФО ОСОБА_2 у 2016 році отримано дохід у сумі 5668292,52 грн. за ознакою доходу "126" - додаткове благо, без визначення суми утриманого податку, джерело отримання ПАТ «Укрсоцбанк».

На запит ГУ ДПС у Харківській області від 10.07.2018 № 28823/10/20-40-13-07 ПАТ «Укрсоцбанк» листом від 23.08.2018 № 05.6-12/79-868 підтверджено анулювання (прощення) основної суми заборгованості ФО ОСОБА_1 у сумі 5668292,52 шляхом укладення відповідного договору, з відображенням у податковому розрахунку по формі 1-ДФ як додаткове благо за ознакою доходу « 126» та виконання інших функцій податкового агента передбачених вимогами пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (а.с. 40-43).

На підставі висновків вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 11.01.2020 № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 1020292,65 грн., штрафної санкції - 255073,16 грн., № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на суму основного платежу 85024,39 грн., штрафної санкції - 21256,10 грн., № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму санкції 170 гривень.

04.02.2020 ГУ ДПС у Харківській області прийняло податкову вимогу № 4758-56 відповідно до ст. 59, 60 ПК України.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до ДПС України в порядку ст. 56 ПК України.

Рішенням від 23.03.2020 року №13600/6/99-00-08-05-04-06 про результати розгляду скарги встановлено, що аргументи скаржника не знайшли своє підтвердження, ДПС погоджується з позицією ГУ ДПС у Харківській області. Враховуючи викладене та керуючись главою 4 ПК України, Державна податкова служба України залишила без змін ППР ГУ ДПС у Харківській області від 11.01.2020 року №5, №5 та №5, а скаргу фізичної особи ФО ОСОБА_1 - без задоволення.

Як зазначив суд першої інстанції, предметом цього спору є наявність або відсутність підстав для збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді прощеної (анульованої) у 2016 році суми основного боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем не надано до суду кредитний договір від 29.08.2008 р., банківські виписки, інші докази за кредитним договором, які підтверджували заявлені позовні вимоги, що сума прощеного (анульованого) боргу платнику податків фактично становила курсова різниця, сума якої на момент прощення (анулювання) боргу була меншою за мінімально необхідний розмір, визначений у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення". При цьому суд наголошує, що позивачем не наведено та не надано жодного доказу в спростування висновків акту перевірки.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: - письмовими, речовими, електронними доказами; - висновками експертів; - показаннями свідків.

Докази мають бути:

- належними, тобто повинні містити інформацію щодо предмета доказування (ст. 73 КАС України);

- допустимими - докази мають бути одержані у порядку, встановленому законом (ст. 74 КАС України);

- достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України);

- достатніми такими, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до 7 ч. 2 ст. 180 КАС України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; пропонує учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції під час проведення підготовчих засідань не посилався на те, що позивачем не надано кредитний договір від 29.08.2008 р., банківські виписки, інші докази за кредитним договором, які підтверджували заявлені позовні вимоги, що сума прощеного (анульованого) боргу платнику податків фактично становила курсова різниця, сума якої на момент прощення (анулювання) боргу була меншою за мінімально необхідний розмір, визначений у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення". Також в матеріалах справи відсутності відомості про те, що вказані вище докази були витребувані судом першої інстанції.

Також з матеріалів справи встановлено, що 22.12.2020 р. позивачем (через свого представника) до суду першої інстанції надавалося клопотання про витребування у банківської установи:

копії документів, що були підставою для зменшення (погашення) кредитної заборгованості позивача, у тому числі підставою конвертації валюти кредиту;

копію звітності за кредитним договором № 805/6/18/8-030 від 29.02.2008, яка була надана до контролюючого органу;

інформацію із доказами з приводу наступного:

1. чи мав позивач суму основного боргу за кредитом перед банком, із неї яка сума основного боргу перед банком не була погашена позивачем станом на 01.01.2014;

2. яка сума основного боргу анульована (прощена) банком, із неї яка сума анульованого (прощеного) основного боргу, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014;

3. еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США суми основного боргу у гривнях на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню за офіційним курсом Національного банку України, із неї: еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США суми основного боргу у гривнях, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014, на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США суми основного боргу у гривнях, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014;

4. різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року.

Позивач також вказав, що зазначену інформацію отримати самостійно він не може.

Відповідно до протоколу судового засідання від 22.12.2020 р., у задоволенні вказаного вище клопотання відмовлено.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за звітний період 2016 року АТ "Укрсоцбанк" відображено нарахований та виплачений дохід ОСОБА_1 з ознакою доходу "126" (додаткове благо) у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості в розмірі 5668292,52 грн. за 3 квартал 2016 шляхом укладання відповідного договору.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції не витребувано та, відповідно, не досліджено, зокрема, кредитний договір № 805/6/18/8-030, договір про внесення змін № 9 до Договору кредиту № 805/6/18/8-030 від 29.02.2008 року, детальний розпис вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту; довідку ПАТ «Укрсоцбанк» № 10.1-186/96-7089 від 28.04.2017 р., що свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що така підстава для відмови в задоволенні позову, як не надання позивачем до суду кредитного договору від 29.08.2008 р., банківських виписок, інших доказів за кредитним договором, які підтверджували заявлені позовні вимоги, що сума прощеного (анульованого) боргу платнику податків фактично становила курсова різниця, сума якої на момент прощення (анулювання) боргу була меншою за мінімально необхідний розмір, визначений у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" є необґрунтованою, оскільки суд мав можливість витребувати у позивача необхідні докази.

Що стосується суті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 29.08.2008 р. між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» укладений Кредитний договір № 805/6/18/8-030, за умовами якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у сумі 670000,00 (шістсот сімдесят тисяч) дол. США 00 центів, надалі за текстом "Кредит", зі сплатою 12,75 (дванадцять цілих сімдесят п`ять сотих) процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Тарифи, Додатком 2 та Додатком 3 - калькулятор „Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту, які є невід`ємною складовою частиною цього Договору, та порядком повернення Кредиту рівними частинами, в сумі 5727,00 (п`ять тисяч сімсот двадцять сім) дол. США 00 центів, не пізніше 05 числа, кожного місяця, починаючи з червня 2008 року, та з кінцевим терміном погашення заборгованості в сумі 5668,00 (п`ять тисяч шістсот шістдесят вісім) дол. США 00 центів за Кредитом не пізніше 05 лютого 2018 року, на умовах, визначених цим Договором.

Позивачем до суду апеляційної інстанції надано копію детального розпису вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту (а.с. 193-194).

Також судовим розглядом встановлено, що між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про внесення змін № 9 від 08.06.2015 р. до Договору кредиту № 805/6/18/8-030 від 29.02.2008 року (а.с. 218-220), за умовами якого сторони узгодили, що станом на дату укладення цього Договору про внесення змін заборгованість за Договором кредиту складає:

заборгованість за Кредитом в сумі 505148,88 (п`ятсот п`ять тисяч сто сорок вісім доларів США 88 центів);

заборгованість по процентам за користування Кредитом в сумі 11,23 (одинадцять доларів США 23 цента).

Також, за умовами цього договору сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування:

Змінити валюту Кредиту, та перевести суму Кредиту 505 148,88 (п`ятсот п`ять тисяч сто сорок вісім доларів США 88 центів) разом із нарахованими процентами в сумі 11,23 (одинадцять доларів США 23 цента) в гривню.

Зміна валюти заборгованості за Договором кредиту здійснюється шляхом видачі кредиту в сумі 12629002,75 (дванадцять мільйонів шістсот двадцять дев`ять тисяч дві гривні 75 копійок). При цьому, вищезазначена сума кредиту розрахована по прогнозному курсу, що буде діяти на банківському валютному ринку України (надалі за текстом - «МВРУ») станом на дату купівлі іноземної валюти на МВРУ, який складає 25 гривень 00 копійок за 1 долар США. Видача кредиту в гривні здійснюється шляхом списання Кредитором кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника, відкритого в ПАТ "Укрсоцбанк", код банку 300023 на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «Укрсоцбанк», код банку 300023. На підставі заяви про купівлю іноземної валюти або банківських металів, наданої Позичальником, сума виданого кредиту зараховується на окремий аналітичний рахунок № НОМЕР_3 , з подальшим обміном її у валюту заборгованості і Договором кредиту на МВРУ в день надання Кредитору вищезазначеної заяви (або в інший термін, якщо такий визначений чинним законодавством України, або пізніше у разі об`єктивної неможливості виконати заяву Позичальника у вказаний термін з інших причин) та направляється на погашення наявної на дату укладення цього Договору про внесення змін заборгованості за Договором кредиту за Кредитом і нарахованими процентами (пп. 2.1 Договору).

Відповідно до пп. 2.4 цього Договору, за встановленим на день укладення цього Договору про внесення змін офіційним курсом Національного банку України гривневий еквівалент вказаної у п. 2.1. цього Договору про внесення змін заборгованості в іноземній валюті складає 10621395,44 (десять мільйонів шістсот двадцять одна тисяча триста дев`яносто п`ять гривень 44 копійок). Таким чином, з урахуванням визначеної вище суми, гривневий еквівалент загальної заборгованості за Договором кредиту (включаючи також заборгованість за кредитом в гривні) складає 23250398,19 (двадцять три мільйони двісті п`ятдесят тисяч триста дев`яносто вісім гривень 19 копійок).

Згідно з пп. 2.6 цього Договору, в результаті здійснення конвертації заборгованості за Договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів) з дати проведення конвертації, зазначеної в п. 2.2. цього Договору про внесення змін: заборгованість за кредитом складає 12629002,75 (дванадцять мільйонів шістсот двадцять дев`ять тисяч дві гривні 75 копійок) (надалі за текстом - «Кредит в гривні»).

Сторони домовились, що сплата строкових (поточних) процентів за користування Кредитом в гривні здійснюється щомісячно, починаючи з « 08» червня 2015 року у валюті наданого Кредиту на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ "Укрсоцбанк" не пізніше 05 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в гривні в повній сумі (пп. 2.14 Договору).

Відповідно до пп. 2.15 сторони домовились, що в разі якщо Позичальник здійснить погашення Кредиту в сумі не менше 5000000,00 (п`ять мільйонів гривень 00 копійок) не пізніше « 05» червня 2016 року та належно виконає умови п. 2.14. цього Договору про внесення змін (при цьому, порушення Позичальником встановлених термінів здійснення зазначених платежів не більше, ніж на 7 (сім) днів (включно) вважається належним виконанням Позичальником зазначеної умови), то Сторони укладають відповідний договір про внесення змін до Договору кредиту, в якому передбачають розмір заборгованості за Договором кредиту, що підлягає анулюванню (прощенню), дату такого анулювання (прощення), а також відповідні положення стосовно повідомлення Позичальника про таке анулювання (прощення) та його обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що кредитний договір №805/6/18/8-030 від 29.02.2008 року станом на 01 січня 2014 року погашений не був та мав змістом кредит в іноземній валюті. Конвертація валюти боргу з подальшим його анулюванням відбулась після 01 січня 2015 року, тобто, розмір грошового зобов`язання в гривні при зміні валюти вирахуваний відповідно до валютного курсу в гривні станом на 12.06.2015 року (момент зміни валюти).

На підтвердження цього позивачем до суду надано копії: детального розпису вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту (а.с. 199-200); довідки ПАТ «Укрсоцбанк» № 10.1-186/96-7089 від 28.04.2017 р. (а.с. 201-203).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) визначають сукупність умов, за наявності яких до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються основна сума боргу платника податку, прощеного (анульованого) кредитором.

З 7 травня 2015 року підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнений пунктом 8 на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань". Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України «Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню», згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції.

Однією з таких преференцій, установлених у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, є невіднесення до додаткового блага платника податку і не включення до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу суми, прощеної (анульованої) кредитором курсової різниці.

Курсова різниця обчислюється, серед іншого, як різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Зазначені преференції застосовуються до всіх фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року, операції з прощення (анулювання) заборгованості за якими здійснювалися, починаючи з 1 січня 2015 року.

З наданих доказів судом встановлено, що основна сума боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню. Валюта зобов`язання за кредитним договором № 805/6/18/8-030 від 29.02.2008 року була змінена 12.06.2015 року за курсом НБУ у розмірі 21,02 грн. з 1 долар США. Основна сума боргу станом на 12.06.2015 р. у розмірі 505148,88 доларів США за курсом 21,02 становила 10622015,55 грн. Сума такого боргу (505148,88 доларів США), визначена за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року (7,99 грн. з 1 долар США) становить 4036139,55 грн.

Таким чином, різниця курсу становить суму у розмірі 6582089,91 грн.

Також суд зазначає, що всього 12.06.2015 року після конвертації сума боргу була встановлена у гривні у розмірі 12629002,75 грн., і після проведення конвертації, ОСОБА_1 було сплачено 6960021,23 грн.

На підставі цього, суд зазначає, що суму прощеного (анульованого) боргу платнику податків фактично становила курсова різниця, сума якої на момент прощення (анулювання) ПАТ «Укрсоцбанк» боргу по кредиту не перевищує суму, визначену положеннями пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення", оскільки платник податків вже здійснив часткове погашення боргу.

Також суд зазначає, що на виконання пп. 2.15 договір про внесення змін № 9 до Договору кредиту № 805/6/18/8-030 від 29.02.2008 року, ПАТ «Укрсоцбанк» анулювало позивачу суму заборгованості за кредитом в гривні в сумі 5668292,52 грн. Про прощення вказаної суми кредитної заборгованості банківська установа повідомила податковий орган, вказавши в листі, що дана сума, є доходом з ознакою « 126» (додаткове благо) ОСОБА_1 , який підлягає оподаткуванню (а.с. 42).

У зв`язку з цим, податковий орган зазначив, що, прощена сума кредитної заборгованості є додатковим благом позивача, а тому з неї має бути сплачений податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає таке твердження податкового органу необґрунтованим, оскільки матеріали справи свідчать про те, що кредит позивача не був погашений станом на 01.01.2014 року, операція з прощення (анулювання кредиту) здійснена після 01.01.2015 року, отже спірні правовідносини підпадають під дію пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Таким чином, різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню (21,02 грн. за 1 дол. США), та сумою такого боргу (505148,88 дол. США), визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року (7,99 грн. за 1 дол. США) не є доходом позивача.

Колегія суддів зазначає, що положення пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України є спеціальними по відношенню до вимог абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України. Їх застосування виключає наявність податкового правопорушення, передбаченого абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, а тому зумовлює безпідставність висновків податкового органу про збільшення загального оподатковуваного доходу як бази оподаткування іншими податками.

Аналогічну правову позиції у подібних правовідносинах, викладено Верховним Судом у постанові від 20 жовтня 2021 р. у справі № 826/3753/17.

Відсутність складу податкового правопорушення, передбаченого абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, призводить до протиправності повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.01.2020 року № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1275365,81 грн., з яких основний платіж - 1020292,65 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 255073,16 грн.

У зв`язку з цим, безпідставними є вимоги податкового органу щодо збільшення податкових зобов`язання зі сплати військового збору, адже такі вимоги доводяться відповідачем виключно правопорушенням, відсутність якого встановлена судом апеляційної інстанцій, і є похідними, а тому наявні підстави для визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.01.2020 року № 5.

З цих же підстав безпідставним є податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.01.2020 року № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у розмірі 170,00 грн., а також податкова вимога від 04.02.2020 року № 4758-56 про визначення суми податкового боргу у розмірі 1795174,59 грн.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17 (№ К/9901/39873/1) та відповідає практиці судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 28 липня 2021 року у справі № 826/12872/17.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі №520/13636/2020 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.01.2020 року № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1275365,81 грн., з яких основний платіж - 1020292,65 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 255073,16 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.01.2020 року № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у розмірі 170,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.01.2020 року № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору у розмірі 106280,49 грн., з яких основний платіж - 85024,39 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 21256,10 грн.

Скасувати податкову вимогу від 04.02.2020 року № 4758-56 про визначення суми податкового боргу у розмірі 1795174,59 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги на рішення суду у загальному розмірі 26273,80 грн. (двадцять шість тисяч двісті сімдесят три гривні) 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров

Повний текст постанови складено 03.02.2022 року