Справа № 520/2710/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2022 р.Справа № 520/2710/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апедяційного адміністративного суду від 16.07.2021 року по справі № 520/2710/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 17.02.2021 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 17.02.2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 по справі № 520/2710/21 скасовано. Прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 17.02.2021 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 17.02.2021 року.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача, в якій, зокрема, просить встановити судовий контроль за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2021 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Заява вмотивована тим, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2021 не було визначено розмір суми середнього заробітку позивача, а тому, відповідачем такий розмір був визначений самостійно, з урахуванням висновків Верховного Суду наведених у постанові від 30.11.2020 по справі №480/3105/19. Загальний розмір належних позивачеві при звільненні виплат за наданим розрахунком відповідача склав 285 347,7 гривень, з яких: вихідна допомога при звільненні 281 064,60 грн. та індексація грошового забезпечення 4283,10 грн. Обрахована відповідачем відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, сума середнього заробітку становить 453867,28 грн. Виходячи з принципу пропорційності, відповідач нарахував позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі (1,52% від 453867,28, що дорівнює 6898,78 грн.). Проте зазначає, що попереднім рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 по справі №20/8263/2020 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період за 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. На виконання зазначеного рішення суду Військова частина нарахувала та виплатила позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період за 2017, 2018 роки, 25.09.2020 року в розмірі 14355,11 грн. Тобто в цій частині відповідачем аналогічно було проведено розрахунок при звільненні із затримкою, на виконання рішення суду. Таким чином, на думку заявника цей період та розмір такої виплати також повинен враховуватися відповідачем під час розрахунку суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 17.02.2021 року. У зв`язку з цим, виникла необхідність у встановленні судового контролю, оскільки Військова частина НОМЕР_1 виконуючи рішення суду не врахувала своєчасно не виплаченої суми грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій в розмірі 14355,11 грн, яка була виплачена 25.09.2020, що призвело до здійснення невірного розрахунку суми середнього заробітку на виконання рішення суду, та суттєвого зменшення нарахованої суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 17.02.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, доводи, заявлені представником позивача в обґрунтування поданої заяви, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За частинами першою та шостою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, а також шляхом визнання протиправними рішень, дій, вчинених на виконання такого рішення. Такі види судового контролю є спеціальними видами провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Проаналізувавши особливості судового контролю, встановлення якого передбачено статтями 382 та 383 КАС України, колегія суддів зважає на те, що вказаними нормами регламентовані різні процесуальні види судового контролю, для застосування яких мають бути наявні відповідні правові умови.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17.

Отже, встановлення судового контролю відповідно до ст. 382 КАС України має превентивний характер, спрямований на формування у суб`єкта владних повноважень - відповідача дисципліни в виконанні такого рішення, в тому випадку коли існують підстави вважати, що відповідач має намір ухилитись або ухиляється від виконання судового рішення.

В свою чергу застосування такого правового інституту судового контролю в порядку статті 383 КАС України як подання заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду можливо виключно у випадку встановлення факту невиконання (неналежного виконання) таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2020 року у справі №640/10843/19.

Отже, у випадку, коли вже на стадії виконання судового рішення відповідач формально не ухиляється від виконання рішення, але вчиняє дії, які не відповідають тим зобов`язанням, що були покладені на нього згідно судового рішення, можливо застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу в порядку статті 383 КАС України за умови пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В контексті розгляду спірних правовідносин судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач із заявою про відкриття виконавчого провадження до органів державної виконавчої служби не звертався, виконавчий лист до виконання не надавав. Судовим розглядом також встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2021 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 17.02.2021 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 17.02.2021 року.

Військова частина НОМЕР_1 на виконання цієї постанови здійснила нарахування позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі (1,52% від 453867,28, що дорівнює 6898,78 грн.).

В свою чергу, позивач, вважаючи такими дії протиправними, замість того, щоб ініціювати виконавче провадження та в подальшому звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, вчинених Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання такого рішення суду в порядку статті 383 КАС України, просить суд встановити судовий контроль, для застосування якого процесуальним Законом передбачено інші правові підстави.

Отже, колегія суддів уважає, що обраний позивачем спосіб застосування до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу не відповідає матеріалам справи та не спроможний ефективно вирішити порушені в заяві питання виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 328, ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду апеляційної інстанції з питань судового контролю в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 382, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі 520/2710/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Чалий І.С.