Справа № 160/17613/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
- зобов`язати відповідача повторно провести перевірку та розгляд мого звернення від 24.05.2021 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням необхідності виконання законного зобов`язання передбаченого ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» - на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу та надати обґрунтовану відповідь за результатами повторного розгляду.
Ухвалою суду від 04.10.2021 року позивачеві відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання даної позовної заяви на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір» ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою, зазначена позовна заява була залишена без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду документу про сплату судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру у відповідності до Закону України "Про судовий збір" у розмірі 908, 00 грн.
21 жовтня 2021 року, через систему «Електронний суд», позивач надіслав на адресу суду заяву щодо усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач повторно заявляє клопотання щодо звільнення його від сплати судового збору посилаючись на те, що докази про можливі доходи, які зазначає суд є абстрактними і не вказують який саме документ може містити інформацію на відсутність в нього доходів. До заяви позивачем додано копію декларації про доходи за 2020 рік та копію квитанції про реєстрацію.
Цією ж ухвалою суду, відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
02 грудня 2021 року, засобами поштового зв`язку, до суду надійшов від представника відповідача відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених ОСОБА_1 до суду позовних вимог. Зазначив, що доказів бездіяльності сільської ради позивач не надав. Зі скарги ОСОБА_1 від 24.05.2021 вбачається, що такий звернувся до Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України Абрамовського Р.Р. та до Голови Державної екологічної інспекції України Мальованого А.М. Суть скарги полягає в проведенні перевірки діяльності Сокільницької сільської ради в сфері поводження з відходами та охорони навколишнього природного середовища та повідомити скаржника про результати такої перевірки, також просив надати йому можливість бути присутнім при розгляді даної скарги для надання можливості особисто викласти аргкменти по суті такої. Вказує, що до Сокільницької сільської ради позивач з такою скаргою не звертався, відповідно прохання про розгляд такої в його присутності не заявляв. Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України листом скерувало вищевказану скаргу до Державної екологічної інспекції України та Сокільницької територіальної громади для розгляду скарги в межах компетенції та вжиття заходів щодо вирішення питання по суті. Сокільницькою сільською радою листом від 20.09.2021 вих. № 2248 надано відповідь по суті порушених питань у скарзі. Відповідь скеровано до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та ОСОБА_1 . Розгляд скарги без участі безпосередньо самого скаржника, на що, як на порушення вказує позивач, вважають таким, що жодним чином не порушило його прав, встановлених Законом України «Про звернення громадян», оскільки Сокільницька сільська рада не уповноважена проводити перевірку своєї діяльності, відтак позивачу лише була надана вичерпна відповідь, щодо порушених ним питань. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до п.5 .2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Таким чином, вимагаючи через судове рішення зобов`язати сільську раду вжити заходів, передбачених ЗУ «Про звернення громадян», позивач має довести, що такий обов`язок не виконується, та передбачений чинним законодавством України, а сільська рада допускає протиправну бездіяльність. Позивачем не доведено в чому полягає порушення його прав, яке призвело до звернення в суд зцим позовом, саме відповідачем - Сокільницькою сільською радою.
29.11.2021 року, через систему електронний суд, від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. При цьому, зазначив, зокрема, що відповідач прийняв скаргу до розгляду і розглянув її про що сам повідомив у документі № 2248 від 20.09.2021 року. Процедура розгляду заяв та скарг громадян закріплена спеціальним Законом України «Про звернення громадян» тобто орган який прийняв звернення до розгляду має проводити його розгляд відповідно до вимог цього Закону з урахуванням необхідності реалізації заявлених заявником прав. Також, якщо питання із звернення не належать до компетенції відповідача то він мав би скерувати таке звернення до належного органу, чого відповідач не зробив, отже звернення було розглянуте відповідачем. Доводи відповідача про те, що позивач особисто до нього не звертався з проханням про реалізацію своїх прав є недоречними адже такі права були заявлені в самому зверненні і обов`язок їх реалізувати покладається на всі органи які розглянули відповідне звернення. Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скарг, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 через Урядовий портал звернувся до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Голови Державної екологічної інспекції зі скаргою від 24.05.2021 року за № МІ-12565626 (вх. № М-923) щодо виявленого несанкціонованного сміттєзвалища на території Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області та проведення перевірки Сокільницької ОТГ на предмет ігнорування вимог природоохоронного законодавства України, у якій просив:
- всебічно та об`єктивно провести перевірку по суті звернення;
- надати можливість особисто викласти аргументи по суті скарги особі чи органу, який буде проводити перевірку та розгляд цієї скарги;
- надати можливість бути присутнім при розгляді цієї скарги;
- запрошення на розгляд та надання аргументів надіслати до моєї електронної адреси;
- призначити перевірку діяльності Сокільницької сільської ради в сфері поводження з відходами та охорони навколишнього природного середовища та повідомити мене про результати такої перевірки;
- обґрунтовану відповідь за результатом розгляду цього звернення, а також інформацію про прийнятті рішеня по висвітлених мною питаннях прошу надати електронною поштою.
Листом виконавчий комітет Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області від 20.09.2021 року № 2248, зокрема позивача було повідомлено про те, що Сокільницькою сільською радою розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 24.05.2021 року що надійшла поштовим відправленням і була зареєстрована за вх. № 2072 від 17.09.2021 року. Щодо несанкціонованого сміттєзвалища у с. Сокільники навпроти вул. Тихої, листом № 03-4197 від 17.09.2020 року, а саме: Сокільницькою сільською радою 28.04.2021 року створено постійну діючу комісію з питань поводження з безхазяйними відходами, реєстраційний номер рішення № 42; засідання постійної діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами на території Сокільницької сільської ради 28.04.2021 року розглядала запит № 03-4197 від 17.09.2020 року, стосовно наявного несанкціоновного сміттєзвалища на території с. Сокільники, навпроти вул. Тихої; при проведенні перевірки комісія визначила склад, властивості, вартість відходів, ступінь її небезпеки для навколишнього середовища і здоров`я людини. Кількість відодів встановлено приблизно. Складено акт про проведення перевірки несанкціонованих сміттєзвалищ на території Сокільницької сільської ради. Відходи побутові, будівельні не містять вологих органічних речовин, 4-го класу небезпеки; копія акту постійної діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами на території Сокільницької сільської ради згідно розгляду листа № 03-4197 від 17.09.2020 року; постійно діюча комісія з питань поводження з безхазяйними відходами на території Сокільницької сільської ради вжила наступні заходи, що вказані в акті засідання. Стихійне сміттєзвалище частково ліквідоване. Власники земельних ділянок притягнуті до адміністративної відповідальності за недотримання правил благоустрою Сокільницької сільської ради. Щодо несанкціонованого сміттєзвалища у с. Сокільники, в напрямку дачних будинків, автомобільна дорога Т-1416, листом № 03-3528 від 13.08.2020 року, а саме: Сокільницькою сільською радою 28.04.2021 року створено постійну діючу комісію з питань поводження з безхазяйними відходами, реєстраційний номер рішення № 42; засідання постійної діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами на території Сокільницької сільської ради 28.04.2021 року розглядала запит № 03-3528 від 13.08.2020 року, стосовно наявного несанкціоновного сміттєзвалища на території с. Сокільники, навпроти вул. Тихої; при проведенні перевірки комісія визначила склад, властивості, вартість відходів, ступінь її небезпеки для навколишнього середовища і здоров`я людини. Кількість відодів встановлено приблизно. Складено акт про проведення перевірки несанкціонованих сміттєзвалищ на території Сокільницької сільської ради. Відходи побутові, будівельні не містять вологих органічних речовин, 4-го класу небезпеки; копія акту постійної діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами на території Сокільницької сільської ради згідно розгляду листа № 03-3528 від 13.08.2020 року; постійно діюча комісія з питань поводження з безхазяйними відходами на території Сокільницької сільської ради вжила наступні заходи, що вказані в акті засідання. Стихійне сміттєзвалище практично ліквідоване. Власники земельних ділянок притягнуті до адміністративної відповідальності за недотримання правил благоустрою Сокільницької сільської ради.
Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача із бездіяльністю відповідача під час перевірки та розгляду звернення позивача від 24.05.2021 року, яка полягає в невиконанні законного зобов`язання згідно ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» - на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу. Результатом такої бездіяльності стало обмеження позивача законних заявлених у зверненні від 24.05.2021 року прав гарантованих ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», а саме: права особисто викласти аргументи по суті звернення, бути присутнім при розгляді мого звернення, у зв`язку з чим позивач просить захистити його порушене право шляхом визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача повторно провести перевірку та розгляд його звернення від 24.05.2021 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням необхідності виконання законного зобов`язання передбаченого ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» - на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу та надати обґрунтовану відповідь за результатами повторного розгляду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 40 Конституції України закріплює право усіх направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані Законом України «Про звернення громадян».
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон №393/96-ВР) передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ст.3 Закону №393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
У відповідності до статті 4 Закону №393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської; діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
У відповідності до ст.5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Статтею 7 Закону №393/96-ВР передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Згідно ст. 15 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідно до ст. 18 Закону №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно до ст.19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Статтею 20 Закону №393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до посадових осіб органів державної влади відповідно до їх функціональних обов`язків, а, відповідно, на таких осіб покладений обов`язок по розгляду таких звернень, заяв і скарг у місячний строк від дня їх надходження, який може бути продовжено до сорока п`яти днів.
При цьому, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою, має право, зокрема, особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, а суб`єкт владних повноважень, на прохання громадянина, зобов`язаний запросити його на засідання відповідного органу, що розглядає скаргу такого громадянина.
При цьому, у наведеній скарзі позивач, серед іншого, просить надати йому можливість особисто викласти аргументи та матеріали по суті звернення особі, що буде перевіряти скаргу, взяти безпосередню участь у перевірці цієї поданої скарги, а також бути присутнім при розгляді цієї скарги, про виклик (запрошення) на розгляд цієї скарги повідомити його письмово за вказаною електронною адресою.
Стаття 18 Закону України "Про звернення громадян" передбачає, що особа, яка звернулася із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право особисто викласти аргументи особі, що перевірила заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.
У статті 19 Закону України "Про звернення громадян" також визначений обов`язок органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.
З аналізу вказаних норм Закону України "Про звернення громадян" вбачається, що право громадянина особисто викласти свої аргументи особі, що перевіряла звернення не ставиться в залежність від форми розгляду такого звернення (одноособово, колегіально тощо); у свою чергу стаття 19 Закону України "Про звернення громадян" визначає обов`язок органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб забезпечити реалізацію права громадянина, на його прохання, бути присутнім особисто при розгляді його звернення.
Разом з тим, відповідачем суду не було надано жодних доказів щодо запрошення позивача до участі у засіданні при розгляді його скарги від 24.05.2021 року.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, як зазначалося вище, відповідачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про правомірність його бездіяльності щодо не запрошення ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді його звернення, чим порушено право позивача особисто викласти аргументи особі, що перевірила заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, а також право бути запрошеним на засідання відповідного органу, що розглядає заяву чи скаргу, з урахуванням норм вищенаведеного законодавства та обставин справи, встановлених судом.
Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність бездіяльності відповідача щодо не запрошення ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді його звернення, чим порушено право позивача особисто викласти аргументи особі, що перевірила заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, а також право бути запрошеним на засідання відповідного органу, що розглядає заяву чи скаргу, суд приходить до висновку, що відповідач, допустивши наведену бездіяльність, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені судом обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Сокільницькою сільською радою Львівського району Львівської області при розгляді звернення позивача від 24.05.2021 року вчинена протиправна бездіяльність щодо не запрошення ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді його звернення, чим порушено право позивача особисто викласти аргументи особі, що перевірила заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, а також право бути запрошеним на засідання відповідного органу, що розглядає заяву чи скаргу, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню.
За приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.
Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Отже, з огляду на викладене, належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у незабезпеченні права позивача бути присутнім при розгляді його скарги від 24.05.2021 р. та зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу позивача від 24.05.2021 р. з дотриманням вимог ст. 18 та ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", з урахуванням висновків суду, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо судового збору, то суд зазначає, що відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року позивач звільнений від його сплати.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко