Справа № 520/908/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 лютого 2022 року № 520/908/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4,м. Полтава, Полтавська область,36014, ) про визнання незаконними та скасування вимог, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання незаконними та скасування вимог, в якому просить суд:

- визнати незаконною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмку) №Ф 6208-50-У від 19.06.2019р.;

- визнати незаконною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф 6208-50-У від 16.03.2021р.

Ухвалою судді від 18.01.2022р. прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

31.01.2022р. до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, згідно якої він просить зупинити в межах виконавчого провадження №66489352 Подільського відділу ДВВС у м. Полтави примусове виконання вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області №Ф 6208-50-У від 16.03.2021р. про стягнення з ОСОБА_1 боргу (недоїмки) в сумі 23 269,09 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022р. відкрито провадження у цій адміністративній справі Позивач повідомив відповідача та орган виконавчої служби про судове оскарження вимог, проте Подільський відділ ДВВС у м. Полтави проводить виконання за виконавчими провадженнями №61747170 та №66489352 з виконання зазначених вимог, в зв`язку із чим з пенсії позивача проводиться утримання 20% за виконавчим провадженням № 66489352.

Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із аналізу наведених статей вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, до прийняття у справі судового рішення по суті, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Фактично забезпеченням позову є сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 р. № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 р. застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Наведені заявником обставини, на думку суду, не є обґрунтованими та достатніми для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки матеріали даної справи не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Також слід зауважити, що позивачем до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів, які б обгрунтовували викладені ним доводи, що виключає можливість переконатися в достовірності наведених позивачем у заяві обставин.

Суд не вбачає і очевидних ознак протиправності рішення (вимоги) суб`єкта владних повноважень, як підстави для забезпечення адміністративного позову.

Крім того, доводи позивача в обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову він фактично пов`язує з наявністю виконавчого провадження щодо виконання однієї з оскаржуваних вимог та, відповідно, фактичними діями державного виконавця щодо прийняття її до виконання як виконавчого документа, який на думку позивача, є протиправним, та здійснення виконання. В той же час суд зазначає, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця не є предметом спору у цій справі, а тому ці обставини не можуть слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позовну у цій справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 150-158, ст. 248, ст. 256, ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4,м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання незаконними та скасування вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Текст ухвали складено та підписано 01.02.2022р.

Суддя Григоров Д.В.