Справа № 160/25920/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
16.02.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визначення дати призначення позивачу пенсії з 25 лютого 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначити нову дату призначення позивачу пенсії з 18 вересня 2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок пенсії позивача та виплатити отриману різницю.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 18.09.2020 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та необхідними документами щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В призначені пенсії позивачу було відмовлено за відсутністю необхідного стажу роботи. На дату звернення відповідач зарахував до стажу лише 1 рік 10 місяців 12 днів, а період роботи починаючи з 21 серпня 1978 року до загального стажу не зарахував, посилаючись на те, що на титульній сторінці наданої трудової книжці НОМЕР_1 дописано дату народження позивача, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, наказ Міністерства праці України від 29.07.1993р. № 58.
Не погодившись з відмовою позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі №160/14599/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 згідно наданої заяви від 18.09.2020 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.07.2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 в адміністративній справі № 160/14599/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

24.03.2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі №160/14599/20.

22.06.2021 року позивачу надано службову записку начальника відділу опрацювання пенсійної документації №2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій вказано, що відділ опрацювання пенсійної документації № 2 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомляє про здійснення нарахування відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року по справі № 160/14599/20, яке набрало законної сили 25.02.2021 року, відділом призначено ОСОБА_1 (о/р 21, РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком. Доплата по особовому рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за період з 25.02.2021 року по 30.06.2021 року складає 7328,71 грн. та буде виплачена 12.07.2021 року через відділення зв`язку 49124.

Таким чином, позивачу призначено пенсію не з дати звернення із заявою про призначення пенсії від 18.09.2020 року, а з дати набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі №160/14599/20.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

За приписами ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що питання правомірності відмови у призначенні пенсії та зобов`язання призначити позивачу пенсію за заявою від 18.09.2020 року вже було предметом розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/14599/20.

Таким чином, питання щодо призначення пенсії позивачу вирішено в межах адміністративної справи №160/14599/20.

Вказане рішення суду набрало законної сили 19.07.2021 року та підлягає обов`язковому виконанню відповідачем, при цьому часткове виконання рішення суду з будь-яких підстав законом не передбачено.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5.02. 2020 року у справі № 640/10843/19, від 28.04.2020 року у справі № 611/26/17.

Фактично позивачем заявлені вимоги щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі №160/14599/20 в частині дати, з якої позивачу має бути призначено пенсію.

Оскільки позивач оскаржує порушення відповідачем її прав та інтересів на призначення пенсії та неналежне невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі №160/14599/20, звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом є неналежним способом правового захисту.

Суд в межах нового адміністративного спору не наділений повноваженнями надавати правову оцінку рішенню суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду, прийнятого в межах іншої справи, а також здійснювати контроль за виконанням такого рішення в порядку нового позовного провадження.

Суд зазначає, що позивачем, звертаючись до суду з цим позовом, обрано неналежний спосіб правового захисту.

При цьому неправильно обраний спосіб захисту порушеного права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України у постанові від 24.05.2017 року в справі № 6-951цс16, з якої вбачається, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні правовідносини.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова