Справа № 200/8019/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року справа №200/8019/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 серпня 2021 року у справі № 200/8019/21 (головуючий І інстанції Зеленов А.С., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Добропільське ОУПФУ, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Добропільського ОУПФУ № 2461 від 12.01.2021 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Добропільське ОУПФУ повторно розглянути заяву від 05.06.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2, з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року та ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі № 200/6641/20-а.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року замінено відповідача Добропільське ОУПФУ правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року позов задоволений:

- визнано протиправним та скасовано рішення Добропільського ОУПФУ від 12.01.2021 року № 2461 про відмову в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області призначити пенсію позивачу на підставі заяви від 05.06.2020 року № 2461 на підставі пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає, що відсутні підстави для призначення пенсії за п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788, оскільки пенсія на пільгових умовах призначається за нормами Закону № 1058; позивач не досяг необхідного віку за цим законом, тому відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року 3 справі № 200/6641/20-а (з урахуванням ухвали суду від 05.02.2021 року про виправлення описки), яке набрало законної сили 17.12.2020 року на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Добропільського ОУПФУ - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Добропільського ОУПФУ № 2461 від 10.06.2020 року про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Добропільське ОУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020 (а.с. 21-24, 26-27).

Листом від 19.04.2021 року № 215-240/М-02/8-0573/21 Добропільське ОУПФУ повідомило, що 12.01.2021 рішення суду виконано, повторно розглянуто заяву від 05.06.2020 року № 2461 про призначення пенсії згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та винесено рішення № 2461 від 12.01.2021 року про відмову в призначенні пенсії позивачу (а.с. 35).

Рішення Добропільського ОУПФУ від 12 січня 2021 року № 2461 про відмову позивачу в призначенні пенсії згідно п.2 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обґрунтовано недосягненням заявником пенсійного віку. Станом на час звернення із заявою про призначення пенсії, заявник досяг віку 51 рік 07 місяців; право на пенсію позивач набуде 09.11.2022 року (а.с. 37 зв.б.-39).

Сторонами не заперечувалось, що страховий стаж позивача становить 34 роки 8 місяців 20 днів, в тому числі стаж роботи за списком №2 становить 10 років 23 дні.

Такі обставини не є спірними та відповідно до ч.1 ст.78 КАС України доказуванню не підлягають.

За ч. 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (в редакції чинній до 01.01.2018 року) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: серед іншого, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

За п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788, у редакції чинній до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII) віковий ценз для жінок збільшено до 55 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу, за яким жінки, дати народження яких припадали у період з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року набували право на пенсію по досягненню 54 років.

Закон № 213-VIII від 02.03.2015 року набрав чинності з 01.04.2015 року.

Після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 року (далі - Закон № 2148-VIII) текст Закону № 1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно з частиною 2 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За п. 2 ч. 2 статті 114 Закону № 1058-IV (в редакції Закону № 2148-VIII) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В силу спеціальної вказівки у Законі №2148-VIII від 03.10.2017 наведені вище норми закону підлягали застосуванню з 01.10.2017.

Отже, з 01.10.2017 року правила призначення пенсій за Списком №2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року та пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), зокрема, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

Стаття 13 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII визнана неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягає стаття 13 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 міс. на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

З 23.01.2020 року в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 2, а саме: пункт «б» статті 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017 року.

Відносно позивача правила зазначених вище Законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 50 років за ст.13 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII та 55 років за п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058 в редакції Закону № 2148-VIII.

Відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 рішенням від 12.01.2021 року № 2461, посилався на недосягнення позивачем пенсійного віку 54 років необхідного для призначення пенсії за ч.2 ст.114 Закону № 1058-IV.

Положення частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV є аналогічними за змістом нормі п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788, яка визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) згідно рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

За ч. 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи положення частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років.

Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування "поза будь-яким розумним сумнівом", у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування «баланс вірогідностей».

В рішенні від 23.01.2020 року № 1-р/2020 Конституційний Суд України, визнаючи такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, вказав (п.4.4), що особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону №1788 у редакції до внесення змін Законом № 213. Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи, суд констатує, що обрані відповідачем, у даному випадку, мотиви вчинення владного управлінського волевиявлення не враховують правила розв`язання колізій між чинними актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь невладного суб`єкта - приватної особи (тобто на користь позивача).

В даному випадку є чинними одночасно два закони, які відносно позивача містять різні правила призначення пенсії за Списком № 2 стосовно параметру вікового цензу. Відповідачем не досліджувалося право на призначення пенсії відповідно до Закону № 1788 із врахуванням прийнятого Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 року № 1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII".

В рішенні від 12.01.2021 року № 2461 відповідач не заперечує наявність у позивача необхідного страхового та пільгового стажу, підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є відсутність у неї необхідного віку 54 років.

Як встановлено вище, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, позивач має право на призначення пенсії при досягненні 50-річного віку у відповідності до п. «б» ч. 1 статті 13 Закону № 1788.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі №200/6641/20-а зобов`язано Добропільське ОУПФУ повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі № 1-р/2020.

У зазначеному рішенні суд дійшов висновку, що відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 по справі «Щокін проти України», від 07.07.2011 року у справі "Серков проти України" (найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років.

Вказане рішення 17.12.2020 року набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт застосування показника в 50 років при призначенні пільгової пенсії за Списком № 2 встановлено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 200/6641/20-а, яке набрало законної сили.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав недосягнення відповідного віку, оскільки згідно рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1/-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідач в рішенні від 12.01.2021 року № 2461 про відмову у призначенні пенсії визнав, що страховий стаж позивача складає 34 роки 8 місяців 20 днів, в тому числі стаж роботи за Списком № 2 становить 10 років 23 дні.

Таким чином, у позивача достатньо страхового та пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, позивач досягла необхідного 50-річного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Добропільського ОУПФУ № 2461 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області призначити пенсію позивачу на підставі заяви від 05.06.2020 року № 2461 на підставі пункту «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону № 213-VІІІ.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 серпня 2021 року у справі № 200/8019/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 2 лютого 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць