Справа № 140/12883/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/12883/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом (із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 10 грудня 2021 року) до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУ НП у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у Волинській області від 29 листопада 2021 року №460 о/с в частині припинення виплати грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року; стягнення з ГУ НП у Волинській області на користь позивача несплаченого середнього грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 15892,46 грн (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні сорок шість копійок) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 16 квітня 2018 року по 22 березня 2019 року проходив службу в Нововолинському відділенні поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції. З 22 березня 2019 року був прийнятий на військову службу за контрактом у Військову частину НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 ) на посаду головного сержанта - командира відділення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, яку проходить по даний час.

Наказом ГУ НП у Волинській області від 23 квітня 2019 року №116 о/с позивача було звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №140/123/20 позивача поновлено на вказаній посаді з 24 квітня 2019 року та допущено до негайного виконання рішення суду в цій частині. Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року. в даній справі у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУНП у Волинській області на вищезазначені рішення відмовлено.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №140/5350/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року зобов`язано ГУ ПН у Волинській області прийняти наказ, яким увільнити ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до закінчення особливого періоду або до дня його фактичного звільнення з військової служби.

Наказом ГУ НП у Волинській області від 28 лютого 2020 року №83 о/с позивача з 24 квітня 2019 року поновлено на вказаній посаді.

Листом від 20 березня 2020 року №340/04/29-2020 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що в подальшому нарахування і виплата грошового забезпечення буде здійснюватися відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06 квітня 2016 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі Порядок №260).

Проте, за жовтень 2021 року відповідачем грошове забезпечення позивачу не виплачувалось.

Позивач вказує, що нормами Закону №580-VIII та Порядку №260 не визначено розміру грошового забезпечення поліцейського, яке за ним зберігається у випадку укладення контракту про проходження військової служби під час дії особливого періоду, а відтак, до спірних правовідносин необхідно застосовувати відповідні норми трудового законодавства, зокрема, частин другої, третьої статті 119 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Так, на думку позивача, розмір його середньоденного грошового забезпечення складає 512,66 грн та відповідно грошове забезпечення, що підлягає виплаті за вересень 2020 року становить 15892,46 грн, проте фактично виплачено не було.

З огляду на вказане просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 07 грудня 2021 року №694/26/01-2021 представник відповідача позовних вимог не визнала. Повідомляє, що наказом ГУ НП у Волинській області від 12 квітня 2018 року №86 о/с позивач був призначений на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області.

Відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 12 квітня 2018 року №86 о/с позивач був призначений на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУ ПН у Волинській області.

Наказом ГУНП у Волинській області від 18 квітня 2019 року №476/в, за порушення службової дисципліни, Присяги працівника поліції, вимог статті 66 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 4, пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 №2337-VIII, пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09 листопада 2016 року, що виразилось у невиході на службу до Нововолинського відділення поліції, старшого дільничного офіцера поліції Нововолинського відділення поліції Володимир Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

На виконання частини третьої статті 22 Дисциплінарного статуту, видано наказ ГУНП у Волинській області від 23 квітня 2019 року №116 о/с, яким звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Наказом ГУНП у Волинській області від 28 лютого 2020 року №83 о/с позивача поновлено на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, з 24 квітня 2019 року, проте із моменту поновлення на посаді ОСОБА_1 не виходив на службу, що підтверджено складеними актами членів комісії про невихід позивача на службу.

В подальшому, із врахуванням змін в адміністративно-територіальному устрої, відповідно до наказу Національної поліції України від 15 грудня 2020 року №977 «Про організаційно-штатні зміни в штатах Головного управління Національної поліції у Волинській області» затверджено нову організаційно-штатну структуру територіальних підрозділів ГУНП у Волинській області.

У зв`язку із чим наказом ГУНП у Волинській області від 12 лютого 2020 року №43о/с, капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, з 12 лютого 2021 року, звільнивши його з посади старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського відділення Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, однак із моменту поновлення на посаді, відповідно до вищевказаного рішення суду та призначення на посаді у Луцькому районному управлінні поліції ОСОБА_1 не виходив на службу, що підтверджено складеними актами членів комісії про невихід позивача на службу.

Тому у зв`язку із надходженням таких актів про невихід позивача на службу, в період часу із 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня року 2021 у Луцьке районне управління поліції ГУНП у Волинській області на виконання пункту 8 Порядку №260 ГУНП у Волинській області було видано наказ про припинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин.

Звертає увагу, що пунктом 8 Порядку №260 передбачено, що за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується.

Тому, враховуючи вищевикладене, у вказаних актах про невихід на роботу за період з період 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року зафіксовано порушення позивачем законодавства, що регламентує проходження служби поліцейським, а саме: невихід на службу у вказаний період та не надання жодних підтверджуючих документів про причини невиходу на роботу або листок непрацездатності.

Також вказує, що відповідно до листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП у Волинській області від 30 листопада 2021 року №2092/29/01-2021, вбачається, що ОСОБА_1 у жовтні 2021 року було нараховане грошове забезпечення у розмірі 7646,03 гривень, дана сума складається із наступних складових: посадовий оклад - 2400 грн., звання - 1800 грн., стаж служби - 1680 грн, премія - 338,63 грн та індексація - 1427,40 грн, а тому на думку відповідача, посилання позивача при розрахунку на довідку за два місяці перед звільненням є невірним застосуванням норм права.

Уважає, що ГУ НП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача з огляду на що просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 24-27).

У відповіді на відзив від 10 грудня 2021 року позивач не погодився із доводами зазначеними у відзиві з підстав та додатково звертає увагу, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року у справі № 140/123/20, яке 15 вересня 2020 року набрало законної сили встановлено, що 22 березня 2019 року позивачем на адресу ГУНП у Волинській області листом з описом вкладення у поштове відправлення було направлено рапорт на ім`я начальника ГУНП у Волинській області з проханням увільнити його від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом. Даний рапорт відповідач отримав 25 березня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладення у поштове відправлення, а 30 березня 2019 року ОСОБА_1 на адресу відповідача листом з описом вкладення у поштове відправлення було направлено копію контракту, укладеного між ним та військовою частиною № НОМЕР_1 строком на 3 (три) роки. Копію даного контракту відповідач отримав 01 квітня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладення у поштове відправлення. Таким чином, у розпорядженні відповідача знаходились документи (копія контракту, рапорт) які пояснювали причини невиходу позивача на службу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №140/5350/21, яке набрало законної сили 19 жовтня 2021 року зобов`язано ГУ ПН у Волинській області прийняти наказ, яким увільнити ОСОБА_2 від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до закінчення особливого періоду або до дня його фактичного звільнення з військової служби.

З урахуванням зазначеного, позивач уважає, що причини відсутності його на службі в поліції за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року є поважними. Також зазначає, що грошове забезпечення за жовтень 2021 року відповідач був зобов`язаний виплатити в період з 25 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2021 року, тобто, до прийняття наказу від 29 листопада 2021 року, яким припинено виплату позивачу грошового забезпечення (арк. спр. 52).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленння (виклику) сторін (арк.спр. 19).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 в період з 16 квітня 2018 року по 22 березня 2019 року проходив службу в Нововолинському відділенні поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції

Згідно посвідчення від 04 лютого 2020 року серії НОМЕР_2 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (арк. спр. 14).

ОСОБА_1 22 березня 2019 року був прийнятий на військову службу за контрактом у військову частину НОМЕР_1 на посаду головного сержанта - командира відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону, контракт укладено на 3 роки (арк. спр. 8-9).

Наказом ГУ НП у Волинській області від 10 квітня 2019 року №440 у зв`язку з невиходом ОСОБА_1 на службу в період з 25 березня 2019 року по 04 квітня 2019 року було призначено та проведено службове розслідування.

Відповідно до висновку службового розслідування комісія прийшла до висновку - за порушення службової дисципліни, що виразилася у невиході на службу до Нововолинського відділення поліції капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби та припинити виплату грошового забезпечення.

Наказом ГУ НП у Волинській області від 23 квітня 2019 року № 116 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вказані фактичні обставини встановлені рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, та в силу приписів частини четвертої статті 78 КАС України не доказуються при розгляді цієї справи.

Так, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20, яке набрало законної сили 15 вересня 2020 року, визнано протиправними та скасовано накази від 18 квітня 2019 року №476/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », від 23 квітня 2019 року № 116 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»; поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області з 24 квітня 2019 року, стягнуто з ГУ НП у Волинській області в користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 160979,12 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та виплати грошового забезпечення у межах стягнення за один місяць у сумі 14723,70 грн допущено до негайного виконання (арк. спр. 57-63).

На виконання вказаного судового рішення наказом ГУ НП у Волинській області від 28 лютого 2020 року № 83 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області, з 24 квітня 2019 року (арк. спр. 11).

Листом від 20 березня 2020 року відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення суду від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20 йому виплачено грошове забезпечення у межах суми стягнення за один місяць в сумі 14723,70 грн. шляхом зарахування на картковий рахунок AT КБ «Приватбанк» 26 лютого 2020 року (за вирахуванням військового збору 1,5% зараховано суму 14502,84 грн та в подальшому нарахування та виплата грошового забезпечення буде здійснюватися відповідно до Порядку №260 (арк. спр. 10).

Судом також встановлено, що ГУ НП у Волинській області не було нараховано та виплачено позивачу грошове забезпечення за жовтень 2021 року.

На підставі актів про невихід на роботу за період з 01 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2021 року (арк. спр. 28-47), ГУ НП у Волинській області видало наказ від 29 листопада 2021 року№ 460 о/с «По особовому складу», відповідно до якого на підставі Порядку №260 капітану поліції ОСОБА_1 , дільничному офіцеру поліції сектору дільничих офіцерів поліції віділу превенції Луцького районного управління поліції припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку із відсутністю на службі без поважних причин в період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року (арк. спр. 48).

Позивач не погоджуючись із вказаним наказом та діями відповідача щодо невиплати грошового забезпечення за жовтень 2021 року звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 4 частини десятої статті 62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» (далі - Постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

За приписами пунктів 6, 7 розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Пунктом 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Суд також враховує, що норми спеціального законодавства, а саме Закон №580-VIII та Порядок №260 не регулюють питання виплати грошового забезпечення поліцейським, які прийняті на військову службу за контрактом, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми КЗпП України.

Відповідно до частини третьої статті 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із частиною другою статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форми власності, в яких вони працювали на час призову/прийняття на військову службу. Виплата середнього заробітку вказаним особам здійснюється підприємствами, установами, організаціями, на яких збереглося місце роботи такої особи.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 січня 2020 року у справі №814/1905/17.

Рішенням Ради національної безпеки та оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України від 02.03.2014 №189/2014, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом в умовах кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, тобто, під час дії особливого періоду, суд вважає, що на нього поширюються гарантії, передбачені статтею 39 Закону №2232-XII та статтею 119 КЗпП України, зокрема, щодо збереження за ним місця роботи, посади і середнього заробітку в установі, в якій він працював.

Вказані обставини та висновки викладені також у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №140/123/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки на позивача поширюються гарантії, передбачені статтею 39 Закону № 2232-XII та статтею 119 КЗпП України (зокрема, щодо збереження за ним місця роботи, посади і середнього заробітку в установі, в якій він працював), тому відповідач протиправно, тобто в порушення частини третьої статті 119 КЗпП України, прийняв оскаржуваний наказ від 29 листопада 2021 року №460 о/с «По особовому складу» щодо припинення виплати грошового забезпечення капітану поліції ОСОБА_1 , у зв`язку із чим позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного наказу в частині припинення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 належить задовольнити.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача недоплаченого грошового забезпечення за жовтень 2021 року у розмірі 15892,46 грн (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні сорок шість копійок), суд виходить з такого.

Суд звертає увагу, що Закон №580-VIII та Порядок №260 не регулюють питання складу, розміру та порядку обчислення грошового забезпечення поліцейським, які прийняті на військову службу за контрактом, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Порядку №100.

Згідно із підпунктом «л» пункту 1 розділу І Порядку №100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до абзацу третього пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Листом від 06 вересня 2021 року №1354/05/29-2021 ГУ НП у Волинській області повідомило позивача, що 28 серпня 2021 року було здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення згідно з рішеннями Волинського окружного адміністративного суду, в т.ч. від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20 (арк. спр. 12).

Як слідує з інформації про нараховане та сплачене грошове забезпечення за період з 01 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року з урахуванням проведеного перерахунку на підставі рішення суду від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20 (в частині надбавки за вислугу років), грошове забезпечення позивача за січень 2019 року становить 15445,01 грн, за лютий 2019 - 14802,15 грн (арк. спр. 12). Отже, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 512,66 грн (15445,01 грн + 14802,15 грн / 59 днів).

Відтак, середній заробіток (грошове забезпечення), збереження якого за позивачем передбачене частиною третьою статті 119 КЗпП України, що підлягав виплаті за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року , складає 15892,46 грн (512,66 грн х 31 днів).

Як вбачається із листа ГУ НП у Волинській області від 30 листопада 2021 року №2092/29/01-2021, позивачу в жовтні 2021 року було нараховане грошове забезпечення у розмірі 7646,03 грн, однак відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 23 жовтня 2021 року №390 о/с жовтні 2021 було проведено перерахунок грошового забезпечення за вересень 2021 та утримано в жовтні 2021 року (арк. спр. 49).

Тобто, відповідач не надав суду доказів повної чи часткової виплати позивачу грошового забезпечення за жовтень 2021 року.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у Волинській області від 29 листопада 2021 року № 460 о/с «По особовому складу» в частині припинення виплати позивачу грошового забезпечення за період за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року та стягнення середнього грошового забезпечення за період за жовтень 2021 року в розмірі 15892,46 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108604) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення грошового забезпечення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 29 листопада 2021 року №460 о/с «По особовому складу» в частині припинення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 несплачене грошове забезпечення за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 15892,46 грн (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні сорок шість копійок), з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2022 року.