Справа № 160/9678/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2021 року Справа № 160/9678/21
15.06.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла подана та підписана через систему "Електронний суд" в інтересах ОСОБА_1 її представником адвокатом Топорковим Дмитром Володимировичем позовна заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати пенсії та подальшого непоновлення таких виплат громадянці України ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплати раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з моменту припинення, з 01.01.2020 року, з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії, які були проведені за весь час, а також здійснювати нарахування та виплату пенсії у розмірі, передбаченому законодавством, з усіма індексаціями, перерахунками та надбавками, відповідно до законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії щодо поновлення пенсійних виплат залишено без руху та запропоновано усунути недоліки позовної заяви, вказані в мотивувальній частині ухвали.
02.09.2021 року представником позивача надано до суду заяву про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/9678/21, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження) та витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
23.10.2021 року представником позивача на адресу суду надіслано відповідь на відзив в якому просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 з тих же підстав, що зазначені в позові.
Згідно з частинами 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 року по справі №207/16/16-а зобов`язано Кам`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України у Баглійському районі м. Дніпродзержинська - поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 починаючи з 07.10.2009 року з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії, які були призначені за весь час, починаючи з 07.10.2009 року.
Згідно розпорядження відділу з питань перерахунку пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.12.2019 року припинено виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку дії паспорту (серія НОМЕР_3 від 03.11.1998 року).
Позивачем на адресу Кам`янського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поштовим відправленням направлено звернення від 21.04.2021 року про долучення до матеріалів пенсійної справи копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_4 , виданого 30.06.2020 року на ім`я ОСОБА_1 , копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та довідки про місце реєстрації за період з 22.07.1976 року по 23.10.1998 року.
Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 протиправною, остання звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. Передбачене Конституцією право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Законі України "Про пенсійне забезпечення", якими встановлено порядок та виплата пенсії.
Згідно ч. 2 ст. 45 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV) пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону. Аналогічну норму містить і ст. 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-ІV умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.
З 07.10.2009 р. порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону № 1058-ІV з урахуванням рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера. Держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від місця проживання особи.
Стаття 49 Закону №1058-ІV регулює питання припинення та поновлення виплати пенсії. Так, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Суд вважає безпідставними посилання відповідача на необхідність особисто подавати позивачем заяви про поновлення виплати пенсії.
Відповідно до пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного Фонду України, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.
Отже, передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою. Суд звертає увагу, що до відповідача звертався представник позивача на підставі нотаріально засвідченої довіреності, що підтверджується переліком до заяви.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 12.03.2019 року по справі № 441/1239/17.
Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадян на одержання призначеної пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постановах від 19 травня 2015 року по справі № 21-168а15, від 06 жовтня 2015 року по справі № 608/1189/14-а, позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 вересня 2018 року по справі № 754/3047/17.
Отже, кожний громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав і, виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами.
Відповідач не заперечує тієї обставини, що виплата пенсії позивачці з 01.01.2020 року була припинена на підставі закінчення строку дії її паспорту громадянина Україні для виїзду за кордон.
Водночас Законом № 1058-ІV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як припинення на підставі закінчення строку дії паспорта громадянина Україні для виїзду за кордон. Ні Закон № 1058-ІV, ані інші закони у сфері пенсійного забезпечення не пов`язують право на одержання пенсії від наявності або відсутності у громадянина закордонного паспорту, або із закінченням строку його дії. Якщо у відповідача були обґрунтовані сумніви в тому, що позивачка втратила громадянство України, то самостійно відповідач не наділений компетенцією констатувати факт належності пенсіонера до громадянства України, або його втрати. Для цього відповідач має звертатись до компетентних органів із відповідним запитом, і тільки після отримання достовірних доказів втрати позивачем громадянства України, приймати рішення про припинення виплати пенсії.
Щодо тверджень відповідача про відсутність у позивачки закордонного паспорту станом на день припинення виплати пенсії, то суд вважає, що даний документ є один з документів, які посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Згідно з абз. 1 п. 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Але цей обов`язок стосується звернення особи за призначенням пенсії, в даному випадку позивачці вже була призначена та поновлена виплата пенсії.
Відповідач не надав суду ніяких доказів втрати позивачкою громадянства України, та/або набуття нею громадянства іншої держави.
Таким чином, оскільки позивач подав всі необхідні документи, відповідач має поновити виплату пенсії позивачу з 01.01.2020 року.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії, які були проведені за весь час, а також здійснити нарахування та виплату пенсії у розмірі, передбаченому законодавством, з усіма індексаціями, перерахунками та надбавками, відповідно до законодавства суд зазначає наступне.
Відповідно до, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року Положення про управління пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, а також про об`єднані управління № 28-2, на територіальні управління Пенсійного фонду України в районах покладено функції по призначенню (перерахунку) і виплаті пенсії.
У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.
Таким чином, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку (перерахунку), нарахування пенсій громадянам.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
При цьому, з метою забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.01.2020 року.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог та визнання дій відповідача протиправними.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії громадянці України ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 починаючи з моменту припинення - 01.01.2020 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко