Справа № 200/6791/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року справа №200/6791/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого судді Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Міронової Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Тамбулатова О.О.,

представника відповідача Сенникова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 р. у справі № 200/6791/21 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г., повне судове рішення складено 16.09.2021 року в м.Слов`янськ Донецької області) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення -,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1415/05/99/07/04/-ДПС-ФС від 21.04.2021 в розмірі 120000 грн..

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року позов задоволено частково. Скасовано постанову Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1415/05/99/07/04/-ДПС-ФС від 21.04.2021 р. в розмірі 120000 гривень. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що суд першої інстанції дійшов до безпідставного висновку про те, що відсутність у наказі Головного управління ДПС у Донецькій області від 18.02.2021р. №171-п належної підстави для призначення перевірки тягне визнання його незаконним. Судом не враховано, що фактична перевірка позивача проведена відповідно до наказу ГУ ДПС в Донецькій області від 18.02.2021р. №171-п на підставі п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України. ГУ ДПС в Донецькій області в установленому законодавством порядку отримало інформацію від Державної податкової служби України (лист від 02.02.2021р. №3019/7/99-00-07-05-02-07) щодо нереально низьких виторгів, проведених через РРО у жовтні-грудні в кафе позивача, що може свідчити про приховування реального обсягу розрахункових операцій. Податковий кодекс України не вимагає вказувати у наказі всю податкову інформацію, яка слугувала підставою для проведення перевірки.

Представник позивача надав відзив у якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Під час судового засідання представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Позивач та представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.08.2010р. запис №0003160 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Донецькій області (Волноваська ДПІ (Волноваський район).

Згідно рішення про державну реєстрацію потужності від 13.06.2019р. №13.01-17/280 за позивачем зареєстровані потужності за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом Головного управління ДПС в Донецькій області 24.12.2020 №92979/10/05-99-07-04-15 витребувано протягом 15 робочих днів у позивача інформацію про обсяги виторгу (а.с. 16).

Листом від 20.01.2021 №1 позивач повідомив Головне управління ДПС в Донецькій області про обсяги виторгів на 2 об`єктах (на 1-му 3000 грн на 2-му 5000 грн) (а.с. 17).

Листом Державної податкової служби України від 02.02.2021 №3019/7/99-00-07-05-02-07 проінформувало Головне управління ДПС в Донецькій області щодо нереально низьких виторгів, проведених через РРО у жовтні-грудні в кафе ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що може свідчити про приховування реального обсягу розрахункових операцій.

Наказом Головного управління ДПС в Донецькій області від 18.02.2021р. №171-п з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та контролю дотримання порядку розрахунків товарів (послуг), вимог з регулювання обігу готівки, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, вимог інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи податкової служби вирішено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (а.с. 118).

На підставі наказу Головного управління ДПС в Донецькій області від 18.02.2021р. №171-п оформлені та видані направлення на перевірку від 18.02.2021р. №270, 271 на головних державних ревізорів-інспекторів Хитрик О. та Цуканова Є. (а.с. 116-117).

19.02.2021р. головними державними ревізорами-інспекторами Хитрик О. та Цуканова Є витребувано у ФОП ОСОБА_1 документи, що підтверджують трудові відносини з касиром кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 та адміністратором ОСОБА_3 .. Документи повинні бути подані у термін до 22.02.2021р. (а.с. 21).

Позивач звернувся з листом від 22.02.2021р. до ГУ ДПС в Донецькій області про продовження терміну визначеному в вимозі від 19.02.2021р. №1 (а.с. 22).

Листом ГУ ДПС в Донецькій області від 24.02.2021р. №6052/6/05-99-07-04-15 відмовлено у продовженні терміну на підстав ст. 20, ст.85 ПК України та п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР (а.с. 23).

ГУ ДПС в Донецькій області складено акт (довідкою) фактичної перевірки від 25.02.2021р. №1415/05/99/07/04/ НОМЕР_1 , яким встановлено, зокрема, факт допущення до роботи в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », господарську діяльність в якому здійснює позивач, працівників без укладання трудових договорів, оформлених наказами чи розпорядженнями власника, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади громадянок ОСОБА_4 з виконанням обов`язків адміністратора кафе та громадянки ОСОБА_5 з виконанням обов`язків касира, чим порушено ст. 24 КЗпП України, які відповідно до фіскального чеку здійснили продаж, зокрема, вина ігристого «Інкерман».

В акті наявні власноруч написані пояснення адміністратора ОСОБА_4 , яка пояснила, що продаж вина ігристого Інкерман» здійснила касир ОСОБА_6 зв`язку з тим, що на момент перевірки ФОП ОСОБА_1 відсутній в місті Волноваха, документи пов`язуючи з перевіркою на місті проведення розрахунків відсутні, оскільки зберігаються у бухгалтера (а.с. 110-115).

Копію акту (довідки) фактичної перевірки від 25.02.2021р. №1415/05/99/07/04/ НОМЕР_1 отримано позивачем 25.02.2021р., що підтверджується особистим підписом позивача на акті перевірки.

Копію зазначеного акту фактичної перевірки було направлено на адресу Головного управління Держпраці у Донецькій області листом ГУ ДПС в Донецькій області від 01.03.2021р. №6391/6/05-99-07-04-17.

Листом від 25.03.2021р. №25 адвокат Хачхарджи Є.І., який діє в інтересах позивача, звернувся до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці з клопотанням про закриття провадження у справі (а.с. 37-39).

Листом Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 158.04.2021р. №К/1191 відмовлено у закритті провадження у справі.

Постановою Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 21.04.2021р. №1415/05/99/07/04/-ДПС-ФС згідно вимог абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф у розмірі 120000 грн. (а.с. 14-15).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно із статтею 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013р. (далі - Порядок №509).

Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються, зокрема, на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спірна постанова була прийнята відповідачем на підставі акту (довідкою) фактичної перевірки від 25.02.2021р. №1415/05/99/07/04/ НОМЕР_1 , яким встановлено, зокрема, факт допущення до роботи в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », господарську діяльність в якому здійснює позивач, працівників без укладання трудових договорів, оформлених наказами чи розпорядженнями власника, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади громадянок ОСОБА_4 з виконанням обов`язків адміністратора кафе та громадянки ОСОБА_5 з виконанням обов`язків касира, чим порушено ст. 24 КЗпП України, які відповідно до фіскального чеку здійснили продаж, зокрема, вина ігристого «Інкерман».

В акті наявні власноруч написані пояснення адміністратора ОСОБА_4 , яка пояснила, що продаж вина ігристого Інкерман» здійснила касир ОСОБА_6 зв`язку з тим, що на момент перевірки ФОП ОСОБА_1 відсутній в місті Волноваха, документи пов`язуючи з перевіркою на місті проведення розрахунків відсутні, оскільки зберігаються у бухгалтера (а.с. 110-115).

Згідно акту від 25.02.2021р. №1415/05/99/07/04/ НОМЕР_1 фактична перевірка здійснена на підставі наказу Головного управління ДПС в Донецькій області від 18.02.2021р. №171-п.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління ДПС в Донецькій області від 18.02.2021р. №171-п, прийнято рішення щодо проведення фактичної перевірки позивача у відповідності до вимог ст.20, п.п.75.1.3 пункту 75.1 статті 75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та контролю дотримання порядку розрахунків товарів (послуг), вимог з регулювання обігу готівки, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, вимог інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи податкової служби.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Перелік підстав проведення фактичної перевірки наведений у пункті 2 статті 80 Податкового кодексу України, згідно вимог якої фактична перевірка може проводитися, зокрема:

-п.п.80.2.2 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- п.п.80.2.7 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Як вбачається з наказу від 18.02.2021р. №171-п, Головним управління ДПС в Донецькій області прийнято рішення про проведення фактичної перевірки у відповідності до вимог ст.20, п.п.75.1.3 пункту 75.1 статті 75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

Рішення щодо проведення фактичної перевірки позивача згідно вимог п.п.80.2.7 п. 2 ст. 80 Податкового кодексу України у зв`язку із наявністю та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, не приймалось.

Окрім того, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання позивачем праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету.

Листом Головного управління ДПС в Донецькій області 24.12.2020р. №92979/10/05-99-07-04-15 було витребувано у позивача інформацію про обсяги виторгу (а.с. 16).

Позивач листом від 20.01.2021р. №1 повідомив Головне управління ДПС в Донецькій області про обсяги виторгів на 2 об`єктах (на 1-му 3000 грн на 2-му 5000 грн) (а.с. 17).

Листом Державної податкової служби України від 02.02.2021р. №3019/7/99-00-07-05-02-07 проінформувало Головне управління ДПС в Донецькій області щодо нереально низьких виторгів, проведених через РРО у жовтні-грудні в кафе позивача, що може свідчити про приховування реального обсягу розрахункових операцій.

Колегія суддів вважає, що наведена інформація жодним чином не свідчить про використання позивачем праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету.

Інші докази на підтвердження наявності правових підстав для проведення фактичної перевірки позивача з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що Головне управління ДПС в Донецькій області під час проведення фактичної перевірки не мало правових підстав перевіряти дотримання позивачем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин.

Таким чином, суд першої інстанції при прийнятті рішення правильно виходив з того, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18.

Як вбачається з матеріалів справи, інших доказів на підтвердження порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України відповідачем не надано.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Доводи та аргументи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду скаржника із правовою оцінкою суду обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі №200/6791/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі №200/6791/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення 01 лютого 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

Г.М. Міронова