Справа № 9901/225/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Волошин Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 р. Справа № 9901/225/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021, по справі № 9901/225/21

за позовом ОСОБА_1

до Вищої ради правосуддя треті особи Президент України , Державна казначейська служба України

про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з держави в особі Вищої ради правосуддя на його користь заробітну плату за період з 01.05.2021 по 31.05.2021 в сумі 68100 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначив, що після публікації оголошення 03.04.2017 добору кандидатів на посаду судді місцевого суду з урахуванням 600 прогнозованих вакантних посад суддів місцевих судів ним прийнято рішення про обрання кар`єри професійного судді. Після перевірки щодо кваліфікації та попереднього стажу роботи успішно склав відбіркові іспити до штату суддів та пройшов спеціальну перевірку НАЗК. Апелянт вказував, що 03.04.2017 розпочата діяльність по добору кадрових суддів для заповнення 600 вакансій у 2018, які були частиною загального штату суддів першої інстанції на той час. На думку позивача, після завершення спеціальної підготовки 24.05.2019 судді, які її проходили, зі штату не виключені. Також, апелянт зазначав, що оголошення 03.04.2017 створило законне сподівання, що під час проходження спеціальної підготовки позивач буде зарахований до штату відповідного суду, та одразу після її закінчення буде отримувати суддівську винагороду у розмірі посадового окладу судді.

На підставі ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.04.2017 № 28/зп-17 оголошено добір кандидатів на посаду судді місцевого суду з урахуванням 600 прогнозованих вакантних посад суддів місцевих судів.

Згідно з рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 06.12.2017 № с127/дп-17 ОСОБА_1 успішно склав відбірковий іспит та попередньо допущений до наступної стадії добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного 03.04.2017.

У період з 27.08.2018 по 24.05.2019 пройшов спеціальну підготовку кандидатів на посаду судді, на підтвердження чого надано свідоцтво Національної школи суддів України серії НШ № 000490, видане на підставі наказу від 24.05.2019 № 19-СП.

В подальшому 25.07.2019, 26.07.2019, 29.07.2019-31.07.2019, 01.08.2019 позивачем складено кваліфікаційні іспити, які призначені рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів від 14.06.2019 № 107/зп-19.

Позивач, стверджуючи, що починаючи з 27.08.2018 фактично перебуває в трудових відносинах з державою, та оскільки Вища рада правосуддя не надала висновку про не призначення його на посаду та з 24.06.2019 він набув суб`єктивне право на призначення в конкретний суд, звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення виходив з того, що суддівська винагорода виплачується судді лише з дня зарахування його до штату відповідного суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, <…>, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 127 Конституції України правосуддя здійснюють судді. На посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою. Законом можуть бути передбачені додаткові вимоги для призначення на посаду судді.

Статтею 128 Конституції України передбачено, що призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Ради в порядку, встановленому законом. Призначення на посаду судді здійснюється за конкурсом, крім випадків, визначених законом.

Організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначені положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. ч. 1, 3 ст. 7, ст. 9 Закону № 1402-VIII правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Судова влада реалізовується в Україні шляхом здійснення правосуддя у формі відповідно (адміністративного, господарського, кримінального, цивільного) судочинства. Правосуддя здійснюють професійні судді та у визначених законом випадках за участю присяжних.

Отже, для виконання функцій правосуддя суддя має бути належним чином наділений владою, а отже набути відповідні повноваження.

Так, порядок зайняття посади судді суду загальної юрисдикції закріплений у Законі № 1402-VII, у якому закріплено поняття «добір» та «призначення» на посаду судді.

Порядок добору та призначення на посаду судді визначений ст. 70 Закону № 1402-VIII та включає такі стадії:

1) рішення ВККС про оголошення добору кандидатів на посаду судді з урахуванням прогнозованої кількості вакантних посад суддів;

2) розміщення ВККС на своєму офіційному веб-сайті оголошення про проведення добору кандидатів на посаду судді.

В оголошенні має бути зазначено кінцевий термін подання документів до ВККС, що не може бути меншим ніж 30 днів із дати розміщення оголошення, а також прогнозована кількість вакантних посад суддів на наступний рік;

3) подання особами, які виявили намір стати суддею, до ВККС відповідної заяви та документів, визначених статтею 71 цього Закону;

4) здійснення ВККС перевірки відповідності осіб, які звернулися із заявою для участі в доборі, установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді на основі поданих документів;

5) допуск ВККС осіб, які за результатами перевірки на час звернення відповідають установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді, до участі у доборі та складенні відбіркового іспиту;

6) складення особою, допущеною до участі у доборі, відбіркового іспиту;

7) встановлення ВККС результатів відбіркового іспиту та їх оприлюднення на офіційному веб-сайті ВККС;

8) проведення стосовно осіб, які успішно склали відбірковий іспит, спеціальної перевірки в порядку, визначеному законодавством про запобігання корупції, з урахуванням особливостей, визначених статтею 74 цього Закону;

9) проходження кандидатами, які успішно склали відбірковий іспит та пройшли спеціальну перевірку, спеціальної підготовки; отримання свідоцтва про проходження спеціальної підготовки;

10) складення кандидатами, які пройшли спеціальну підготовку, кваліфікаційного іспиту та встановлення його результатів;

11) зарахування ВККС кандидатів на посаду судді за результатами кваліфікаційного іспиту до резерву на заміщення вакантних посад судді, визначення їх рейтингу, оприлюднення списку кандидатів на посаду судді, включених до резерву та рейтингового списку, на офіційному веб-сайті ВККС;

12) оголошення ВККС відповідно до кількості вакантних посад судді у місцевих судах конкурсу на заміщення таких посад;

13) проведення ВККС конкурсу на заміщення вакантної посади судді на основі рейтингу кандидатів, які взяли участь у такому конкурсі, та внесення рекомендації Вищій раді правосуддя (надалі - ВРП) щодо призначення кандидата на посаду судді;

14) розгляд ВРП рекомендації ВККС та ухвалення рішення щодо кандидата на посаду судді;

15) видання указу Президента України про призначення на посаду судді - у разі внесення ВРП подання про призначення судді на посаду.

Відповідно до ст. 80 Закону № 1402-VII призначення на посаду судді здійснюється Президентом України на підставі та в межах подання Вищої ради правосуддя, без перевірки додержання встановлених цим Законом вимог до кандидатів на посаду судді та порядку проведення добору чи кваліфікаційного оцінювання кандидатів.

Президент України видає указ про призначення судді не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання Вищої ради правосуддя.

Із матеріалів справи встановлено, що фактично спірні правовідносини виникли з приводу стягнення на користь позивача належної йому, на його думку, заробітної плати, а саме суддівської винагороди.

Так, питання забезпечення суддів урегульоване розділом IX Закону № 1402-VII.

Згідно зі ст. 135 Закону № 1402-VII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 не був зарахований до штату жодного суду, а отже колегія суддів погоджується із твердження суду першої інстанції, що позивачем не набуто статусу судді.

Таким чином, враховуючи положення ст. 135 Закону № 1402-VII колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 як кандидат на посаду судді не набув права на отримання суддівської винагороди, з огляду на що позовні вимоги щодо стягнення заробітної плати за період з 01.05.2021 по 31.05.2021 у розмірі 68100 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Стосовно посилань позивача на ч. 3 ст. 77, ст. 135 Закону № 1402-VІІІ, які, на його думку, свідчать про наявність у особи законного сподівання, що після проходження спеціальної підготовки, отримання свідоцтва про проходження спеціальної підготовки 24.05.2019, якщо відсутній висновок про не призначення особи на посаду судді, він вважається таким, що перебуває у штаті суддів та має підстави для отримання заробітної плати судді, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки проходження спеціальної підготовки є лише однією зі стадій добору та призначення на посаду судді та не свідчить про зарахування особи до штату відповідного суду.

Враховуючи викладене також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що невиконання державними органами необхідних дій, передбачених положеннями Закону № 1402-VІІІ, зокрема не внесення Вищою радою правосуддя Президенту України подання про призначення позивача на посаду, не позбавляє останнього права на отримання заробітної плати судді, з огляду на відсутність факту призначення позивача на посаду судді та зарахування до штату суду.

Додатково щодо посилань позивача на нездійснення, у тому числі відповідачем, певних дій, передбачених ст. 70 Закону № 1402-VIII, колегія суддів зазначає, що питання правомірності дій, у тому числі Вищої ради правосуддя, вчинених в процесі проведення добору та призначення на посаду судді в рамках конкурсу, оголошеного 03.04.2017, участь у якому приймав позивач, не є предметом даної справи, а спірним питанням є лише стягнення на користь позивача суддівської винагороди.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 по справі № 9901/225/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов