Справа № 160/15534/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з 29.06.2021 року з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017 2019 роки 9118,20 грн.;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по списку №2 роботи помічником машиніста тепловоза з 14.04.1987 по 17.08.1987, період служби в Збройних Силах з 01.11.1982 по 29.11.1984 та період навчання з 01.09.1979 по 13.01.1982;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи помічником машиніста тепловоза з 14.04.1987 по 17.08.1987, період служби в Збройних Силах з 01.11.1982 по 29.11.1984 та період навчання з 01.09.1979 по 13.07.1982 до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по Списку 2, починаючи з 29.06.2021 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2018-2020 роки, а саме 9118,80 грн., забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на ті обставини, що позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, натомість Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно відмовлено в призначені пенсії, вказавши про недостатність спеціального стажу, який не підтверджений уточнюючою довідкою.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
28.10.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні з наступних підстав:
Позивач звернувся із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивачу вже була призначена пенсія по вислузі років з 03.08.2020, то перехід на пенсію за віком, рахується як перехід з одного виду пенсії на інший, а не як призначення нової пенсії. А отже, зазначає відповідач, відсутні законні підстави застосовувати новий показник середньої заробітної плати.
У позивача відсутнє право на перехід на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу.
Відповідач посилається на п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637,яким передбачено, що для підтвердження пільгового стажу приймаються, зокрема, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно довідок, які були додані позивачем до заяви про перехід на інший вид пенсії №240 від 16.07.2020, №239 від 16.07.2020, №41 від 30.07.2020, №40 від 30.07.2020, №28 від 18.06.2021 щодо підтвердження пільгового періоду роботи за Списком №2, спеціальний стаж позивача склав 2 роки 4 місяці 1 день, що недостатньо для призначення пенсії згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 03.08.2020 отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
29.06.2021 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення.
Рішенням №12 від 02.07.2021 Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області було відмовлено позивачу в переході на інший вид пенсії. Вказано, що внаслідок розгляду заяви від 29.06.2021 та доданих до неї довідок №240 від 16.07.2020, №239 від 16.07.2020, №41 від 30.07.2020, №40 від 30.07.2020 та №28 від 18.06.2021 щодо підтвердження пільгового періоду роботи за Списком №2, спеціальний стаж складає 2 роки 4 місяці і 1 день, що недостатньо для призначення пенсії згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з відмовою органу Пенсійного фонду, позивач подав відповідний позов до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон України №1058-IV).

За приписами ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1., п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

Частиною 3 ст. 45 Закону 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Позивачем до заяви про перехід до іншого виду пенсії були надані наступні документи:

-оригінал і копія трудової книжки;

-довідки від 20.07.2020 №40 і від 29.05.2021 №30;

-довідка №240 від 16.07.2020;

-копія військового квитка;

-довідка від 20.03.2019 №4/109;

-копія диплому НОМЕР_1 від 13.07.1982.

Відповідачем до пільгового стажу через відсутність уточнюючої довідки не зараховано період роботи ОСОБА_1 з 14.04.1987 по 17.08.1987, служба в Збройних Силах з 01.11.1982 по 29.11.1984 та період навчання з 01.09.1979 по 13.07.1982.

Статтею 62 Закону України №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (Закон №1788-ХІІ) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

За п.1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Дослідивши трудову книжку позивача судом встановлено, що відповідно до її записів під №№9,10 ОСОБА_1 14.04.1987 був прийнятий помічником машиніста тепловозу на базу постачання Нікопольського районного виробничого об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства, наказ №158 від 13.04.1987.

17.08.1987 ОСОБА_1 звільнений за переводом відповідно до ст. 36 п. 5 КЗпП УРСР, наказ №362 від 17.08.1987.

Написи скріплені штемпелем підприємства та гербовою печаткою.

На день внесення вказаних записів діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162 (яка не є скасованою і на цей час), зміст положень якої збігається з положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Відповідно до п. 2.3. Інструкції №162 всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Наприклад, якщо робітника або службовця прийнято на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується: "1984.05.01", у трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; "05.01.1984".

Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Відповідно до п. 1 Залізничний транспорт и метрополітен розділу ХХХ Транспорт Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах відносяться машиністи та їх помічники та старші машиністи: паровозів, тепловозів, електровозів, дизельпоїздів, моторвагонних (електро)секцій мотовозів.

Записи трудової книжки щодо зазначеного періоду роботи позивача відповідають вказаним вимогам, у зв`язку з чим вимоги відповідача надати уточнюючу довідку визнаються судом необґрунтованими і безпідставними.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання і служби в Збройних Силах.

Згідно ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців

З записів трудової книжки вбачається, що позивач навчався з 01.09.1979 по 13.07.1982 у Середньому професійно-технічному вчилищі м. Пологи відповідно до диплому № НОМЕР_2 .

22.07.1982 позивач був прийнятий помічником машиніста тепловозу відповідно до наказу №317 від 22.07.1982.

На підтвердження позивачем також була надана копія самого диплому № НОМЕР_2 від 13.07.1982 за професією помічника машиніста тепловозів.

Довідкою №30 від 29.05.2021, підписаною в.о. заступника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо», начальника ОРГ-2, інспектора з кадрів підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно працював в Апостолівському локомотивному депо повний робочий день на посаді помічника машиніста тепловоза з 23.07.1982 року (наказ №317 від 22.07.1982) по 05.11.1982 (наказ №473 від 01.11.1982 року).

Відповідно до п. 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 5 грудня 2019 року у справі №513/1195/16-а, від 01 березня 2021 року у справі №127/1762/17.

Відповідно до п.6, Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються:

-військові квитки;

-довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС;

-довідки архівних і військово-лікувальних установ.

В трудовій книжці позивача за №3 міститься напис про службу армії з 01.11.1982 по 30.11.1984 відповідно до військового квитка № НОМЕР_3 .

Вказаний факт підтверджується копіями самого військового квитка НОМЕР_4 і довідкою військового комісару Нікопольського обєднаного міського ТЦК та СП, підполковника ОСОБА_2 від 20.03.2019 №4/109.

Суд враховує, що відповідачем не надано доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці (неправильними чи не точними) щодо даних періодів роботи позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Спірні періоди роботи позивача підтверджені належними і допустимими доказами .

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні у справі докази підтверджують обставини, з якими пов`язане виникнення у позивача права на зарахування його спірних періодів роботи до пільгового стажу.

Щодо позовних вимог визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з 29.06.2021 року з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017 2019 роки 9118,20 грн.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону N 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону N 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. В цьому випадку показник середньої заробітної плати, який застосовується при визначенні заробітку для обчислення пенсії, має бути незмінним.

На час розгляду даної справи відповідачем не призначено відповідачу іншого виду пенсії, у зв`язку з чим, позовні вимоги у даній частині не підлягають задоволенню, як передчасні.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн за квитанцією про сплату 0.0..1 від 28.09.2021 підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по списку №2 роботи помічником машиніста тепловоза з 14.04.1987 по 17.08.1987, період служби в Збройних Силах з 01.11.1982 по 29.11.1984 та період навчання з 01.09.1979 по 13.01.1982.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи помічником машиніста тепловоза з 14.04.1987 по 17.08.1987, період служби в Збройних Силах з 01.11.1982 по 29.11.1984 та період навчання з 01.09.1979 по 13.07.1982 до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по Списку 2, починаючи з 29.06.2021 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2018-2020 роки, а саме 9118,80 грн., забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_5 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона