Справа № 520/19785/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2022 року № 520/19785/21

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Гриньків В.О.,

за участю представників: позивача Грєнкова І.В., відповідача Шапошника С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Сучасне місто» (вул. Чернишевська, буд. 26, м. Харків, 61002, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про скасування індивідуальної податкової консультації та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Сучасне місто» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 16.08.2021 № 3023/ІПК/99-00-21-02-02-06, надану на звернення Комунального підприємства «Сучасне місто» від 13.07.2021 № 5819/01-08;

- зобов`язати Державну податкову службу України повторно розглянути звернення комунального підприємства «Сучасне місто» від 13.07.2021 № 5819/01-08 про надання індивідуальної податкової консультації відповідно до вимог чинного законодавства України та з урахуванням висновків суду.

Ухвалою суду від 20.10.2021 прийнято справу до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем за результатами розгляду відповідного звернення, надано на адресу позивача податкову консультацію. Позивач не погоджується з отриманою податковою консультацією та вважає її такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що, на його думку, вона не надає в повній мірі відповіді на поставлені питання; не враховує специфіку діяльності підприємства, про яку зазначено у запиті, зокрема, те, що позивач перераховує частину чистого прибутку до місцевого бюджету, а не на рахунки материнської компанії.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що податкова консультація відповідає положенням податкового законодавства, є вичерпною та надана в межах компетенції податкового органу.

Представник позивача також надав відповідь на відзив, в якій зазначив про дублювання змісту спірної податкової консультації у поданому відзиві. Вказав, що доводів про підстави віднесення до дивідендів платежу, який перераховується позивачем до місцевого бюджету, а не на рахунки ХМР, не надано. Спірна податкова консультація не виконує своєї законодавчо визначеної функції по наданню практичної допомоги платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, оскільки не враховує специфіку позивача.

Протокольною ухвалою суду від 06.12.2021 закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача - Комунального підприємства «Сучасне місто» Грєнков І.В. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Державної податкової служби України Шапошник С.С. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив такі обставини.

Комунальне підприємство «Сучасне місто» зареєстроване як юридична особа, згідно з п. 1.2 Статуту КП «Сучасне місто» засновником підприємства є Харківська міська рада, а власником майна - територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Рішенням Харківської міської ради від 21.06.2017 № 688/17 затверджено Положення про тимчасове користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення на території міста Харкова (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.5. цього Положення встановлено, що Підприємство є виконавцем послуг з надання права тимчасового користування окремими елементами благоустрою комунальної власності міста Харкова, що знаходяться на його балансі, для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності.

Також пунктом 4.1 цього Положення встановлено, що 95 % чистого прибутку Підприємства, починаючи з 01.08.2017, підлягає зарахуванню до бюджету міста Харкова.

На підставі п. 4.2 вказаного Положення частина чистого прибутку сплачується Підприємством самостійно до бюджету міста в термін, встановлений для сплати податку на прибуток, і зараховується на відповідні рахунки з обліку надходжень місцевого бюджету, відкриті в органах Державної казначейської служби України.

КП «Сучасне місто» 13.07.2021 звернулось з листом до Державної податкової служби України про надання індивідуальної податкової консультації, в якому з метою практичної необхідності з`ясування питань щодо оподаткування податком на прибуток, запобігання можливої несвоєчасної сплати податку на прибуток або подвійного оподаткування просило надати відповіді на такі запитання:

- чи є частина чистого прибутку, яку Підприємство перераховує до бюджету міста Харкова, дивідендами в розумінні пп.14.1.49. п. 14.1 ст. 14 ПК України?

- чи повинно Підприємство сплачувати авансовий внесок з податку на прибуток (з якого періоду, у якому розмірі та у які терміни) у разі, якщо частина чистого прибутку, яку Підприємство перераховує до бюджету міста Харкова, є дивідендами?

- чи є Харківська міська рада материнською компанією у розумінні пп. 14.1.103. п. 14.1. ст. 14 ПК України по відношенню до Підприємства?

- чи звільняється Підприємство від справляння авансового внеску з податку на прибуток, як такого, що сплачується на користь власника корпоративних прав материнської компанії?

У відповідь Позивачу Відповідачем надано індивідуальну податкову консультацію від 16.08.2021 № 3023/ІПК/99-02-21-02-02-06, у якій шляхом цитування норм податкового законодавства ДПС України зазначено, що:

- частина чистого прибутку (доходу) Підприємства, що сплачується на користь його засновника, є дивідендом з ціллю оподаткування податком на прибуток;

- Підприємство у відповідності до порядку, передбаченого п. 57.11 ст. 57 ПК України повинно сплачувати авансові внески з податку на прибуток з суми чистого прибутку (дивідендів);

- оскільки положення підпункту 57.1.1.3 пункту 57.11 ст. 57 ПК України встановлюють порядок несплати авансових внесків при виплаті дивідендів, передбачені підпунктом 57.11.2 пункту 57.11 ст. 57 ПК України, у разі виплати дивідендів на користь власників корпоративних прав материнської компанії, тому підпунктом 57.1.1.3 пункту 57.11 ст. 57 ПК України не поширюється на комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів до місцевого бюджету у розмірі, встановленому органом самоврядування, до сфери управління якого належать такі підприємства.

Позивач вважає зазначену індивідуальну податкову консультацію Відповідача такою, що не відповідає фактичним обставинам, а також приписам ПК України, у зв`язку з чим порушує інтереси Позивача щодо належного здійснення господарської діяльності та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірній податковій консультації, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 52.1. ст. 52 ПК України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Відповідно до п. 52.2 ст. 52 ПК України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Оцінка змісту податкової консультації, що оскаржується, здійснена судом з урахуванням наступних норм Податкового кодексу України, що регламентують порядок сплати податку на прибуток приватних підприємств.

Відповідно до п.п. 14.1.49 п. 14.1 ст. 14 ПК України дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою, в тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів, на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв`язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюються також платіж у грошовій чи негрошовій формі, що здійснюється юридичною особою на користь її засновника та/або учасника (учасників) у зв`язку з розподілом чистого прибутку (його частини).

З аналізу вказаних приписів вбачається, що до ознак дивідендів для цілей застосування податкового законодавства віднесено платіж, який відповідає одночасно таким ознакам: це платіж, який здійснюється у зв`язку з розподілом частини прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку; цей платіж має здійснюватися на користь емітента, засновника та/або учасника (учасників) юридичної особи платника податків, який здійснює відповідну виплату.

Одночасно Податковий кодекс України в частині регулювання порядку нарахування та сплати податку на прибуток містить такі норми.

Відповідно до п.п.57.1.2 п. 57.1 ст. 57 ПК України крім випадків, передбачених п.п. 57.11.3 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток.

Авансовий внесок розраховується з суми перевищення дивідендів, що підлягають виплаті, над значенням об`єкта оподаткування за відповідний податковий (звітний) рік, за результатами якого виплачуються дивіденди, грошове зобов`язання щодо якого погашене. У разі наявності непогашеного грошового зобов`язання авансовий внесок розраховується зі всієї суми дивідендів, що підлягають виплаті. Авансовий внесок обчислюється за ставкою, встановленою п. 136.1 ст. 136 цього Кодексу. Сума дивідендів, що підлягає виплаті, не зменшується на суму авансового внеску.

При цьому у разі якщо дивіденди виплачуються за неповний календарний рік, то для обрахунку суми зазначеного перевищення використовується значення об`єкту оподаткування, обчислене пропорційно кількості місяців, за які сплачуються дивіденди. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Це положення поширюється також на державні некорпоратизовані, казенні або комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів у розмірі, встановленому органом виконавчої влади, до сфери управління якого належать такі підприємства, відповідно до державного або місцевого бюджету.

Як вбачається з наведених норм, обов`язок емітента корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нарахувати та внести до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток поширений також, зокрема, на комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів у розмірі, встановленому органом виконавчої влади, до сфери управління якого належать такі підприємства, до місцевого бюджету.

Згідно з пп. 4.1.4. п. 4.1 ст. 4 ПК України однією з основних засад податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, унаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Крім того, згідно з п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Саме тому у розв`язанні правової колізії платнику податків може бути доцільно скористатися податковою консультацією, щоб обґрунтувати своє рішення з того чи іншого питання.

Це означає, що платнику податків, який сумнівається у своєму тлумаченні тієї чи іншої норми закону, слід звернутися до контролюючого органу й одержати від нього допомогу щодо застосування цієї норми у письмовому вигляді.

Відповідно до приписів пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковою консультацією є допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Враховуючи, що зміст поняття «дивіденди» для цілей застосування податкового законодавства, визначений в п.п. 14.1.49 п. 14.1 ст. 14 ПК України, не містить розширеного тлумачення на випадки зарахування частини прибутку комунальних підприємств у розмірі, встановленому органом виконавчої влади, до сфери управління якого належать такі підприємства, до місцевого бюджету, норми п.п. 14.1.49 п. 14.1 ст. 14 та п.п.57.1.2 п. 57.1 ст. 57 ПК України припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків. Отже наявна колізія має вирішуватися на користь платника податку згідно з п. 56.21 ст. 56 ПК України.

Відповідачем при наданні податкової консультації не застосований належний механізм вирішення конфлікту інтересів у податковому законодавстві, відповіді на 2 4 питання надані позивачу з урахуванням хибного тлумачення поняття «дивіденди», тому не можуть бути визнані судом обґрунтованими.

Отже, при наданні позивачу податкової консультації контролюючим органом не враховані індивідуальні особливості ситуації на конкретному підприємстві, належна оцінка їм не надана.

Суд зазначає, що податкова консультація повинна відповідати таким ознакам, як індивідуальність, можливість практичного застосування, допомога платнику податків, і у разі, якщо така податкова консультація, на думку платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, останній має право на її оскарження шляхом подання позову до суду.

Як зазначив Верховний Суд у своїй Постанові від 16 жовтня 2018 року у справі № 820/4461/17, податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Як передбачено п.53.2 ст.53 Податкового кодексу України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Таким чином, порушене право платника податків внаслідок отримання податкової консультації, яка суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, є відновленим шляхом скасування такої консультації. Оскільки наведене є підставою для надання контролюючим органом нової консультації, то окреме заявлення позовної вимоги про зобов`язання контролюючого органу надати нову консультацію є передчасним.

Зазначений висновок суду відповідає висновку Верховного суду, викладеному у Постанові від 12 червня 2018 року по справі № 814/2168/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що належним та достатнім способом захисту прав позивача є часткове задоволення позовних вимог шляхом скасування індивідуальної податкової консультації Державної фіскальної служби України від 16.08.2021 № 3023/ІПК/99-00-21-02-02-06, та відповідно, відмовляє в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі, що вдвічі перевищує розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання даного позову. Відтак, розподілу підлягає 2270,00 грн. Інша частина зайво сплаченого судового збору може бути повернута за заявою позивача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача половини розміру судового збору, що підлягав сплаті за подання даного позову.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства «Сучасне місто» задовольнити частково.

Скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 16.08.2021 № 3023/ІПК/99-00-21-02-02-06, надану на звернення Комунального підприємства «Сучасне місто» від 13.07.2021 № 5819/01-08.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м. Київ, 04053, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Комунального підприємства «Сучасне місто» (вул. Чернишевська, буд. 26, м. Харків, 61002, ) у розмірі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.01.2022.

Суддя Білова О.В.