Справа № 520/14478/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2022 р. Справа № 520/14478/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., по справі № 520/14478/21

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати противоправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 09.01.2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 09.01.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Позивач стверджує, що на день виключення його зі списків військової частини з ним не проведено повного розрахунку, зокрема не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року до 09 січня 2018 року.

Водночас позивач зауважує, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці, є базовим при проведенні індексації. У цьому контексті позивач наполягає на тому, що базовим місяцем для нарахування й виплати індексації грошового забезпечення має бути січень 2008 року, оскільки саме тоді відбулося підвищення посадового окладу і з того часу його розмір не змінювався.

З огляду на це позивач вважає, що відповідач порушив його право на отримання індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 року по 09.01.2018 з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та невмотивованість, порушення судом норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, зроблені без дослідження в повному обсязі доказів .

Вказує, що твердження суду, що позивач з 21.09.2017 перебував на військовий службі та йому виплачена індексація за період з 01.12.2015 до 09.01.2018 не ґрунтуються на доказах , що містяться в матеріалах справи.

Зазначає, що проходив службу у відповідача з 23.06.2014 до 09.01.2018, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 124, а не з 21.09.2017 як помилково зазначає суд першої інстанції, в підтвердження чого надав наказ в/ч НОМЕР_1 від 23.06.2014. Виплата індексації за спірний період була призупинена та в цей період позивачу не виплачувалася. На час звільнення позивача індексація була нарахована, проте не виплачена. Врахована судом першої інстанції довідка-розрахунок від 16.08.2021 не є належним доказом виплати індексації позивачу, оскільки свідчить лише про нарахування сум, а не їх виплату.

Отже судом зроблено помилковий висновок на підставі не належних доказів, що відповідачем в спірний період здійснювалася виплата індексації із застосуванням базового місяця жовтень 2015.

Також зазначає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин Порядок № 1078, в редакції, що діяв до 01.12.2015. Крім того, збільшення посадових окладів військовослужбовців відбулося на підставі постанови КМУ від 07.11.2007 № 1294, та в подальшому на підставі постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, отже в спірний період підвищення посадового окладу позивача не відбувалося.

Оскільки останнє підвищення окладу за посадою відбулося у січні 2008, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю після 01.12.2015 згідно постанови № 1058 має застосовуватися індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008, в той час як місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) вважається місяць, в якому підвищений посадовий оклад військовослужбовця за посадою, яку він займає на момент проведення індексації (січень 2008).

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних силах України, є учасником бойових дій та інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_2 від 14.07.2015р. та № НОМЕР_3 від 24.10.2018р. (а.с. 7).

Наказом Командувача Сухопутних військ (по особовому складу) від 06.07.2017 року №212, ОСОБА_1 призначено на посаду курсового офіцера Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут».

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) старшого лейтенанта ОСОБА_1 вважати таким, що з 09.01.2018р. вибув до нового місця служби м. Харків. З 09.01.2018 р. виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. (а.с.8).

Позивач зазначав, що в день виключення його зі списків особового складу, за період з 01.12.2015 року по 09.01.2018 року відповідачем не було виплачено йому індексацію грошового забезпечення, в зв`язку з чим звернувся до відповідача, проте не отримавши відповіді звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, права позивача не порушив, оскільки відповідачем здійснена виплата індексації грошового забезпечення за спірний період із встановленням базового місяця серпень 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.308,311 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 06.07.2017 до 09.01.2018 проходив військову службу, під час виключення з особового складу відповідачем виплачено індексацію грошового забезпечення за спірний період із застосуванням базового місяця- серпень 2015.

Проте, такі висновки суду не ґрунтуються на доказах, що наявні в матеріалах справи, судом першої інстанції не надано жодної оцінки доводам позивача щодо не виплати індексації, не підвищення посадового окладу за посадою в спірний період, отже висновки суду ґрунтуються на неповно встановлених обставинах справи.

Викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судом принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування необхідних доказів.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 23.06.2014 проходив військову службу в НОМЕР_1 на посаді заступника командира 3 механізованої роти з озброєння 1 механізованого батальйону , згідно наказу від 13.06.2014 № 124.

З 06.07.2017 ОСОБА_1 призначений на посаду курсового офіцера Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», згідно наказу Командувача Сухопутних військ (по особовому складу) від 06.07.2017 року №212.

З 09.01.2018 ОСОБА_1 вибув до нового місця служби м. Харків, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) старшого лейтенанта від 09.01.2018 № 5 (а.с.8).

За період з 01.12.2015 по 09.01.2018 відповідачем нараховано ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, із застосуванням базового місяця серпень 2015 в загальній сумі 5 5552,49 грн., згідно довідки-розрахунку виплаченої індексації в/ч НОМЕР_1 від 16.08.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін (статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III).

Статтею 19 цього Закону визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Поняття індексації грошових доходів наведене у Законі України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон №1282-XII), де ст.1 зазначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: зокрема оплата праці (грошове забезпечення) ( ст. 2 Закону №1282-XII)

Відповідно до чт.5 Закону № 1282 підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (стаття 9 Закону №1282-XII).

У відповідності до статті 6 Закону №1282-XII, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №1078).

Пунктом 1-1 Порядку №1078 визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п.2 Порядку 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Відповідно до п. 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Згідно з п. 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) - є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

З урахуванням вище наведених норм вбачається, що фактично місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведені індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців Збройних Сил України, які визначені Додатком № 1 до Постанови №1294.

Згідно пункту 1 Постанови № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови № 1294.

Відтак, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців, зокрема і позивача.

Водночас, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про визначення серпня 2015 року як базового місяця для індексації грошового забезпечення позивача.

Так, аналіз пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

Суд першої інстанції цього не врахував і дійшов висновку про визначення базового місяця індексації на основі факту прийняття позивача на військову службу, а саме вересень 2017.

Водночас суд першої інстанції не вжив заходів для оцінки та дослідження доказів у контексті доводів позивача про те, що з січня 2008 року його посадовий оклад не змінювався.

Також суд першої інстанції не встановив місяць, у якому востаннє було підвищено тарифну ставку (оклад) за посадою позивача.

Колегія суддів зазначає, що у зв`язку із прийняттям постанови №1294, базовим місцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача в період з 01.12.2015 по 09.01.2018 є січень 2008 року.

Оскільки доказів того, що з дати підвищення тарифної ставки (посадового окладу) на підставі постанови КМУ від 07.07.2007 № 1294, за посадою, яку займав позивач до дати виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 09.01.2018р., були прийняті інші рішення, на підставі яких відбувались підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач до суду не надано, базовим місяцем при обчисленні індексації має бути січень 2008 року.

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта щодо невірного застосування судом до спірних правовідносин Порядку № 1078 в редакції, що діяв до 01.1.2015, оскільки з внесенням змін до Порядку № 1078 з 01.12.2015 правила для індексації зарплати для працівників змінилися та згідно п.10-2 орієнтиром став місяць останнього підвищення окладу за займаною посадою незалежно від дати прийняття на роботу.

Таким чином, з дня набрання чинності п.10.2 Порядку 1078 розрахунок індексу споживчих цін не прив`язаний до місяця прийняття на роботу, у зв`язку з чим висновки відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, що базовим місяцем для проведення індексації є місяць прийняття на роботу є помилковим.

Як вбачається з матеріалів справи, за спірний період позивачу нарахування індексації здійснювалося із невірним визначенням базового місяця, а саме серпня 2015 , замість січня 2008, що також підтверджується довідкою-розрахунком Військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2021 року.

Так, згідно довідки, ОСОБА_1 нараховано індексацію грошового забезпечення : за грудень 2015 -січень 2016 у розмірі 31,69 грн; за лютий -квітень 2016 року у розмірі 50,99 грн; за травень 2016р. у розмірі 53,65 грн; за червень листопад 2016 року у розмірі 130,50 грн; за грудень 2016 лютий 2017 року у розмірі 216 грн; за березень квітень 2017 року у розмірі 284,80 грн; за травень 2017р. у розмірі 299,75 грн; за червень- вересень 2017р. у розмірі 373,85 грн; за жовтень листопад 2017р. у розмірі 437,84 грн; за грудень 2017. У розмірі 458,12 грн. та за січень 2018р. у розмірі 152,95 грн., із застосуванням серпня 2015 року, як базового місяця.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилково висновку, що здійснюючи нарахування та виплату позивачеві суму індексації за період з 01.12.2015 по 09.01.2018р., з урахуванням базового місяця серпень 2015 року, відповідач діяв правомірно, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

За таких обставин, дії відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 по 09.01.2018 з встановленням базового місця іншого ніж січень 2008 порушують гарантії грошового забезпечення військовослужбовців, відтак і право позивача щодо отримання індексації грошового забезпечення у встановленому розмірі, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в частині відмови в позові не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги частково спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 по справі № 520/14478/21 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення серпня 2015 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 09.01.2018р.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року до 09 січня 2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова