Справа № 160/22524/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якій позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повністю проігнорувало надані позивачем довідки про стан здоров`я, який не дозволяє їй працювати в даний час, що унеможливлює сплату нею єдиних внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Позивач зазначає. що згідно з медичної документації потребує необхідного медикаментозного лікування та хірургічного втручання для отримання можливості у подальшому забезпечувати матеріальний стан своїх дітей для успішного виховання майбутніх членів суспільства.
Також, позивач зазначає, що має 5 (п`ять) дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Вказує, що вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі і не має можливості у повному розмірі забезпечувати належний матеріальний стан своїх дітей.
Враховуючи вказане, позивач вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні допомоги на дітей одиноким матерям і державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям неправомірними та необґрунтованими.
18.11.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
10.12.2021 року Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надало до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що згідно поданої ОСОБА_5 декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, заявниця не працювала та не сплачувала єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з чим рішеннями Управління від 29.03.2021 року їй було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги на дітей одиноким матерям.
Згідно відомостей, які містяться в журналі реєстрації та видачі довідок про отримання (не отримання) допомоги, 08.04.2021 року позивач особисто отримала в Управлінні повідомлення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги на дітей одиноким матерям, що підтверджується її підписом в журналі.
При цьому представник відповідача наголошує, що рішень від 02.06.2021 року за № Б-34/0-1/09-21, як зазначає позивач, про відмову у призначенні ОСОБА_5 допомоги на дітей одинокій матері і державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям Управління не приймало. У матеріалах позовної заяви міститься відповідь Управління від 02.06.2021 року за № Б-34/0-1/09-21 на звернення ОСОБА_5 від 20.05.2021, яке надійшло на відкриту гарячу лінію голови Дніпровської міської ради та зареєстроване за№Б-1730.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
02.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про:
- призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме допомогу на дітей одиноким матерям;
- призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Рішеннями Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 29.03.2021 року ОСОБА_5 відмовлено:

- у призначенні державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме допомогу на дітей одиноким матерям;

- у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Підставою для прийняття таких рішень слугувало те, що у складі сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ сумарно протягом 3 місяців.

Згідно журналу реєстрації заяв та видачі довідок про отримання (неотримання) допомоги ОСОБА_5 отримала рішенням Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 29.03.2021 року 08.04.2021 року.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача ОСОБА_5 зверталась до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із роз`ясненням щодо відмови у призначенні їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям.

Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради листами від 05.05.2021 року за №7/4-910 та від 02.06.2021 року №Б-34/0-1/09-21 звернення ОСОБА_5 були розглянуті та надані відповіді, які отримані позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.

При цьому, суд зауважує, що позивачем самостійно визначено предметом спору саме листи від 05.05.2021 року за №7/4-910 та від 02.06.2021 року №Б-34/0-1/09-21 Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, якими було розглянуті звернення позивача, які остання вважає незаконними та протиправними.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст.1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із ст.7 Закону №393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 393/96, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 15 Закону № 393/96, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно із ст.19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Частиною першою статті 20 Закону № 393/96 визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз зазначених норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.

Відтак, суд вказує, що Закон України «Про звернення громадян» передбачає, що за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається відповідь тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки, а не нормативно-правовий акт, як помилково вважає позивач.

Як видно з матеріалів справи, за результатами розгляду звернень позивача Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради листами від 05.05.2021 року за №7/4-910 та від 02.06.2021 року №Б-34/0-1/09-21 звернення ОСОБА_5 були розглянуті та надані відповіді, які отримані позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправними листів Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 05.05.2021 року за №7/4-910 та від 02.06.2021 року №Б-34/0-1/09-задоволенню не підлягають.

При цьому, суд також зазначає, що доводи позивача в частині того, що листами Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 05.05.2021 року за №7/4-910 та від 02.06.2021 року №Б-34/0-1/09-21 було відмовлено ОСОБА_5 у призначенні державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме допомогу на дітей одиноким матерям та у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки в матеріалах справи наявні рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 29.03.2021 року, якими ОСОБА_5 відмовлено у призначенні державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме допомогу на дітей одиноким матерям та у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Відтак, суд вказує, що надання правової оцінки підставам позову можливе лише під час оскарження позивачем саме рішень Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 29.03.2021 року, якими ОСОБА_5 відмовлено у призначенні державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме допомогу на дітей одиноким матерям та у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Відтак, враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 допомогу на дітей одинокій матері і державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 90, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 39/41, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський