Справа № 540/748/22
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 р. м. ХерсонСправа № 540/748/22

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медико-санітарна частина" Медичний центр "Богдан" до Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

31.01.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Медико-санітарна частина" Медичний центр "Богдан" (далі - позивач, ТОВ "Медико-санітарна частина" Медичний центр "Богдан") звернулося до суду з позовом до Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області (далі - відповідач ), у якому просить

- визнати неправомірною бездіяльність Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області щодо неукладання договору оренди земельної ділянки загальною площею 1962,7 кв.м., що розташована за адресою: вулиця Героїв У країни, б. З З-Г, м. Нова Каховка на земельній ділянці площею 0,2554 га, кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:1526, яка є комунальною власністю Новокаховської міської ради на умовах, в строки та в порядку передбачені діючим законодавством;

- зобов`язати Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області винести на розгляд сесії Новокаховської міської ради проект рішення про передачу земельної ділянки загальною площею 1962,7 кв.м., що розташована за адресою: вулиця Героїв України,б.33-Г, м. Нова Каховка на земельній ділянці площею 0,2554 га, кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:1526, яка є комунальною власністю Новокаховської міської ради в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "медико-санітарній частині" Медичний центр "Богдан" з "дотриманням обмежень визначених договорами сервітутного користування, а саме: на площу 0,0186 га - на право проходу та проїзду по наявному шляху для обслуговування майна АТ "Херсонобленерго" та "Земельна ділянка має обмеження (обтяження) у використанні - Вид обмеження у використанні земельної ділянки: Зона особливого режиму забудови; площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження: 0,2554 гектарів; строк дії обмеження: безстроково".

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства ( п. 4 ч.1. цієї статті).

Ознайомившись з матеріалами адміністративного позову, суддя вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що у даній справі позов заявлений з підстав порушення, на думку позивача, його права на укладання договору оренди земельної ділянки на певних умовах, що підтверджується рішенням Новокаховської міської ради від 26.03.2020 № 2768 " По припинення прав на землю, передачу землі у користування та поновлення дії договорів оренди земельних ділянок".

Так, відповідно до підпункту 2.1.1. пункту 2.1. вказаного рішення передати в оренду земельні ділянки комунальної власності, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: Товариству з обмеженою відповідальністю Медико-санітарна частина Медичний центр Богдан площею 0,2554 га, яка розташована за адресою: Херсонська область, місто Нова Каховка, вул. Героїв України, 33-г, для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі колишнього терапевтичного відділення лікарні, на землях житлової та громадської забудови (код класифікації цільового призначення - для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги (03.03.)), кадастровий номер :01:001:1526, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 107, терміном на три роки. Встановити наступні умови використання земельної ділянки: - використання за цільовим призначення; сплата за фактичне користування з моменту набуття прав на нерухоме майно (з 27.08.2019 року); дотримання обмежень визначених договорами сервітутного користування, а саме: на площу 0,0186 га - на право проходу та проїзду по наявному шляху для обслуговування майна AT Херсонобленерго та на площу 0,0528 га - на право використання для зони відпочинку хворих кардіологічного відділення, укладеного з Комунальним закладом Новокаховська міська лікарня; забезпечення благоустрою прилеглої до будівлі території; початок робіт по реконструкції будівлі протягом дії договору.

Відтак, позовна заява ТОВ "Медико-санітарна частина" Медичний центр "Богдан" фактично мотивована незгодою зі вказаним рішенням Новокаховської міської ради, оскільки внаслідок його прийняття за позицією позивача порушується його право на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:1526, на якій розташовані нежитлові будинки ТОВ "Медико-санітарна частина" Медичний центр "Богдан".

За змістом частини першої статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до частини першої статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами першою, другою статті 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частинами першою, другою статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до приписів статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Тобто, відповідач у цій справі реалізував повноваження власника землі, а спірні правовідносини виникли з приводу передачі в оренду земельної ділянки.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009 №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Суд також враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №369/13240/14-а (провадження № 11-194апп18), відповідно до якого у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд вважає, що заявлений у цій справі спір не підвідомчий адміністративному суду.

Пунктом 10 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Таким чином, з огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, обставини, які встановлені матеріалами справи, а також враховуючи суб`єктний склад учасників справи, суд дійшов висновку, що даний позов спрямований на захист прав у сфері господарських правовідносин, а не публічно - правових відносин, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду» , але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)» . З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом шостим статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З огляду на викладене, суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого господарського суду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви. ( частина друга ст. 170 КАС України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частини 1 та 6 ст. 120 КАС України).

Враховуючи, що 05.02.2022-06.02.2022 р. включно є вихідними, питання про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі вирішено 07.02.2022, тобто у перший після них робочий день.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 170,171, 256, 293,295 КАС України, -

ухвалила:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медико-санітарна частина" Медичний центр "Богдан" до Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого господарського суду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання

Суддя В.А. Дубровна

кат. 109040000