Справа № 520/11925/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 р.Справа № 520/11925/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бершова Г.Є. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 13.09.21 року по справі № 520/11925/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства охорони здоров`я України , Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров`я України, Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, в якому просив суд першої інстанції:

- визнати протиправними дії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації щодо надання відмови для отримання дозволу на проходження курсів підвищення кваліфікації для реалізації ОСОБА_1 права на звернення до Міністерства охорони здоров`я з метою зміни спеціальності;

- зобов`язати Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації надати відповідний лист-клопотання на проходження курсів спеціалізації за фахом «Гастроентерологія», «Пульмонологія», «Кардіологія» для реалізації ОСОБА_1 права на звернення до Міністерства охорони здоров`я з метою зміни спеціальності.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на протиправність дій Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації щодо надання відмови для отримання дозволу на проходження курсів підвищення кваліфікації для реалізації ним права на звернення до Міністерства охорони здоров`я з метою зміни спеціальності.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, Міністерство охорони здоров`я України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації щодо надання відмови для отримання дозволу на проходження курсів підвищення кваліфікації для реалізації ОСОБА_1 права на звернення до Міністерства охорони здоров`я з метою зміни спеціальності.

Зобов`язано Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2021 про надання листа-клопотання з метою здійснення позивачем зміни спеціальності, за наслідками розгляду якої ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 по справі №520/11925/21 в частині визнання протиправними дії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації щодо надання відмови для отримання дозволу на проходження курсів підвищення кваліфікації для реалізації ОСОБА_1 права на звернення до Міністерства охорони здоров`я України з метою зміни спеціальності та зобов`язання Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2021 про надання листа-клопотання з метою. здійснення позивачем зміни спеціальності, за наслідками розгляду якої ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду. Ухвалити в цій частині нове рішення, - яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Прохав судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що не погоджується з винесеним рішенням в частині визнання протиправними дії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації щодо надання відмови для отримання дозволу на проходження курсів підвищення кваліфікації для реалізації ОСОБА_1 права на звернення до Міністерства охорони здоров`я з метою зміни спеціальності та зобов`язання Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2021 про надання листа-клопотання з метою здійснення позивачем зміни спеціальності, за наслідками розгляду якої ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду. Вважає рішення суду першої інстанції в цій частині таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи у ході розгляду матеріалів справи та таким, що підлягає скасування. Зазначає, що особи, які закінчили вищий медичний заклад за напрямом "медико - профілактична справа" мають право обіймати лікарські посади всіх найменувань в санітарно - профілактичних установах, в тому числі лікаря - керівника; лікарські посади всіх найменувань в лабораторії, в тому числі лікаря - керівника, лікарів - статистиків, в тому числі лікаря - керівника підрозділу обліку і медичної статистики; лікарів - профпатологів; лікарів - інфекціоністів. Посилається, що з огляду на Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 78 «Охорона здоров`я», затверджений наказом МОЗ України від 29.03.2002 №117) професіонали в галузі медико-профілактичної справи, після наступної спеціалізації можуть займати посади лікаря-бактеріолога; лікаря-вірусолога; лікаря-мікробіолога-вірусолога; лікаря з гігієни дітей та підлітків; лікаря з гігієни праці; лікаря з гігієни харчування; лікаря - дезінфікціоніста; дікаря - епідеміолога; лікаря із загальної гігієни; лікаря з комунальної гігієни; лікаря-паразитолога; лікаря - профпатолога; лікаря з радіаційної гігієни; лікаря - санолога. Зазначає, що згідно з Переліком назв циклів спеціалізації та вдосконалення лікарів (провізорів), який затверджено наказом МОЗ України від 24.04.2008 №230, на курси спеціалізації за фахом "Гастроентерологія", "Пульмонологія" та "Кардіологія" зараховуються лікарі - терапевти, а на курси спеціалізації за фахом "Терапія" зараховуються лікарі, які закінчили інтернатуру за однією зі спеціальностей "лікувальна справа". Вважає, що у зв`язку з тим, що позивач у 2005 році закінчив Харківський державний медичний університет за спеціальністю "медико - профілактична справа" і має вищу кваліфікаційну категорію з "загальної гігієни" він не має права на проходження циклів курсів спеціалізації за фахом "Гастроентерологія", "Пульмонологія" та "Кардіологія", оскільки це суперечить кваліфікаційним вимогам лікаря - спеціаліста зі спеціальністю "лікувальна справа", а саме лікаря - терапевта. Зауважує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивач хоче змінити свою спеціальність шляхом проходження курсів підвищення кваліфікації, що суперечить діючим нормативно - правовим актам. Вказує, що для здобуття спеціалізації за фахом лікаря - кардіолога, лікаря - пульмонолога, лікаря - гастроентеролога необхідно мати освіту за спеціальністю "лікувальна справа". З огляду на зазначене, вважає, що у Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації відсутні законні підстави щодо надання листа-клопотання на проходження циклів спеціалізацій за фахом «Гастроентерологія», «Пульмонологія», «Кардіологія» ОСОБА_1 для подальшого звернення заявника до МОЗ України для зміни спеціальності. Для отримання спеціальності «лікувальна справа» позивачу необхідно отримати відповідну освіту у закладі вищої освіти. Вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи та не вірно здійснено тлумачення норм законодавства, які підлягають застосуванню до даних правовідносин, внаслідок чого Харківський окружний адміністративний суд виніс незаконне рішення від 13.09.2021 по справі № 520/11925/21.

Позивач, подав відзив на апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, в якому, зокрема, посилаючись на те, що судом у повному обсязі та в достатній мірі встановлено, досліджено фактичні обставини справи та надано їм належну правову оцінку, а тому як наслідок ухвалено законне та обґрунтоване рішення, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Окрім того, Міністерство охорони здоров`я України подало відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не в повному обсязі досліджено обставини справи, невірно здійснено тлумачення норм законодавства, що підлягало застосуванню в межах спірних правовідносин, просило задовольнити скаргу Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації та скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі №520/11925/21 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечили проти вимог апеляційної скарги, просили її відхилити.

Представник відповідача (Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації) підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача (Міністерства охорони здоров`я України) не з`явився у судове засідання.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , у серпні 2005 року закінчив Харківський державний медичний університет та отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Медико-профілактична справа», здобувши кваліфікацію лікаря.

29.03.2017 КМУ було прийнято рішення про ліквідацію Державної санітарно- підеміологічної служби Міністерства охорони здоров`я України, тим самим ліквідуючи посаду санітарно-епідеміологічного лікаря.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що через зміни в законодавстві, які як наслідок, ліквідували посаду, яку обіймав ОСОБА_1 , позивач не може знайти роботу за фахом, а тому змушений обіймати посаду адміністратора в ТОВ Фармація Харкова.

Так, позивач звернувся до Міністерства охорони здоров`я України з заявою, в якій просив надати йому дозвіл на проходження курсів підвищення кваліфікації з метою зміни спеціальності,

За результатами розгляду заяви та пакету документів наданих позивачем, Міністерство охорони здоров`я України листом від 15.03.2021 №22-04/Н-3550/3127-зв повідомило позивача про те, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 19.09.1996 №291 зміна спеціальності «Медико-профілактична справа» та спеціальності «Лікувальна справа» та «Педіатрія» і навпаки може здійснюватися тільки за згодою Міністерства охорони здоров`я України на підставі клопотання Міністерства охорони здоров`я АРК, управління охорони здоров`я обласної, Київської, Севастопольської міської держадміністрації, обласної, міста Києва та Севастополя санітарно-епідеміологічної станції.

В подальшому, 12.03.2021, ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, в якій просив надати лист клопотання з метою здійснення ним зміни спеціальності.

Листом від 09.04.2021 Департамент охорони здоров`я відмовив ОСОБА_1 у отриманні дозволу на проходження курсів спеціалізації за фахом «Гастроентерологія», «Пульмонологія», «Кардіологія».

Не погоджуючись з вищевказаною відмовою, позивач звернувся до суду адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що дії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації щодо надання відмови для отримання дозволу на проходження курсів підвищення кваліфікації для реалізації ОСОБА_1 права на звернення до Міністерства охорони здоров`я з метою зміни спеціальності є протиправними, а тому необхідно обтяжити Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації обов`язком повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2021 про надання листа-клопотання з метою здійснення позивачем зміни спеціальності, за наслідками розгляду якої ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи законодавства України про охорону здоров`я визначають правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні, регулюють суспільні відносини у цій сфері з метою забезпечення гармонійного розвитку фізичних і духовних сил, високої працездатності і довголітнього активного життя громадян, усунення факторів, що шкідливо впливають на їх здоров`я, попередження і зниження захворюваності, інвалідності та смертності, поліпшення спадковості.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19 листопада 1992 року № 2801-XII (далі по тексту - Закон №2801-XII) законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.

Приписами ч.ч.1,2 ст.74 Закону №2801-XII визначено, що провадити медичну, фармацевтичну діяльність, надавати реабілітаційну допомогу можуть особи, які мають відповідну спеціальну освіту і відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам.

Єдині кваліфікаційні вимоги до осіб, які провадять певні види медичної і фармацевтичної діяльності, надають реабілітаційну допомогу, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Відповідальність за дотримання зазначених кваліфікаційних вимог несуть керівники закладів охорони здоров`я, реабілітаційних закладів, відділень, підрозділів, а також органи, яким надано право видавати ліцензію на провадження відповідних видів господарської діяльності.

Так, на виконання наведеної вище норми було прийнято наказ Міністерства охорони здоров`я України від 25.12.1992 №195 "Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю" (далі по тексту - наказ МОЗ №195) , наказ Міністерства охорони здоров`я України від 07.12.1998 № 346 "Про затвердження Переліку назв циклів спеціалізації та вдосконалення лікарів і провізорів у вищих медичних (фармацевтичному) закладах (факультетах) післядипломної освіти" (далі по тексту - наказ МОЗ №346), наказ Міністерства охорони здоров`я України від 29 березня 2002 р. №117 "Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників випуск 78 "Охорона здоров`я".

Згідно п. 48.1 наказу МОЗ №346 передбачено, що лікарі, які закінчили інтернатуру за однією зі спеціальностей медико - профілактичного профілю, або "лікувальна справа" можуть пройти навчання протягом 5 місяців на курсах спеціалізації "Інфекційні хвороби" з отриманням сертифікату лікаря - спеціаліста після успішного оцінювання.

З урахуванням приписів наказу МОЗ №195, колегія суддів зазначає, що особи, які закінчили вищий медичний заклад за напрямом "медико - профілактична справа" мають право обіймати лікарські посади всіх найменувань в санітарно-профілактичних установах, в тому числі лікаря-керівника; лікарські посади всіх найменувань в лабораторії, в тому числі лікаря-керівника; лікарів-статистиків, в тому числі лікаря-керівника підрозділу обліку і медичної статистики; лікарів-профпатологів; лікарів-інфекціоністів.

З огляду на Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 78 «Охорона здоров`я», затверджений наказом МОЗ України від 29.03.2002 № 117) професіонали в галузі медико-профілактичної справи, після наступної спеціалізації можуть займати посади лікаря-бактеріолога; лікаря-вірусолога; лікаря- мікробіолога-вірусолога; лікаря з гігієни дітей та підлітків; лікаря з гігієни праці; лікаря з гігієни харчування; лікаря-дезінфікціоніста; лікаря-епідеміолога; лікаря із загальної гігієни; лікаря з комунальної гігієни; лікаря-паразитолога; лікаря- профпатолога; лікаря з радіаційної гігієни; лікаря-санолога.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно з Переліком назв циклів спеціалізації та вдосконалення лікарів (провізорів), який затверджено наказом МОЗ України від 24.04.2008 № 230, на курси спеціалізації за фахом «Гастроентерологія», «Пульмонологія» та «Кардіологія» зараховуються лікарі-терапевти, а на курси спеціалізації за фахом «Терапія» зараховуються лікарі, які закінчили інтернатуру за однією зі спеціальностей «лікувальна справа».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у 2005 році закінчив Харківський державний медичний університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю "Медико - профілактична справа" та здобув кваліфікацію лікар (диплом спеціаліста НОМЕР_1 від 30.06.2005) (інтернатура за спеціальністю "Загальна гігієна").

Так, 12.03.2021 ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, в якій просив про надання листа - клопотання з метою здійснення ним зміни спеціальності.

Листом від 09.04.2021 Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації відмовив ОСОБА_1 у отриманні дозволу на проходження курсів спеціалізації за фахом «Гастроентерологія», «Пульмонологія», «Кардіологія».

Зі змісту наведеного вище листа вбачається, що відмова у задоволенні заяви позивача мотивована тим, що особи, які закінчили вищий медичний заклад за напрямом "медико - профілактична справа" мають право обіймати лікарські посади всіх найменувань в санітарно - профілактичних установах, в тому числі лікаря-керівника; лікарські посади всіх найменувань в лабораторії, в тому числі лікаря-керівника; лікарів-статистиків, в тому числі лікаря-керівника підрозділу обліку і медичної статистики; лікарів-профпатологів; лікарів-інфекціоністів, а тому ОСОБА_1 не має право на проходження курсів за фахом "Гастроентерологія", "Пульмонологія" та "Кардіологія" та в подальшому обіймати посаду лікаря відповідної спеціальності.

Надаючи оцінку правомірності відмови у задоволенні заяви позивача, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку позивач, шляхом проходження курсів підвищення кваліфікації фактично намагається змінити свою спеціальність ("медико - профілактична справа") на ("лікувальна справа"), що суперечить чинному законодавству.

Так, для здобуття спеціалізації за фахом "Гастроентерологія", "Пульмонологія" та "Кардіологія" необхідним є наявність вищої освіти за спеціальністю "Лікувальна справа", з огляду на приписи наказу МОЗ №195 та постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 №226.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів вважає, що у Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації були відсутні правові підстави для надання листа - клопотання на проходження циклів спеціалізацій за фахом "Гастроентерологія", "Пульмонологія" , "Кардіологія" позивачем для подальшого звернення до Міністерства охорони здоров`я України для зміни спеціальності, а тому Департамент правомірно відмовив позивачу у задоволенні його звернення.

Щодо доводів позивача, зазначені ним у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації вводить суд в оману, вказуючи про те, що для зміни спеціальності необхідно отримати нову вищу освіту, посилаючись на лист МОЗ України від 15.03.2021, в якому останнє повідомило позивача про те, що зміна спеціальності можлива, але для цього необхідно отримати згоду Міністерства охорони здоров`я України на підставі клопотання Міністерства охорони здоров`я АРК, управління охорони здоров`я обласної, Київської, Севастопольської міської держадміністрації, обласної, міст Києва та Севастополя санітарно - епідеміологічної станції і в зазначеному листі відсутня будь - яка інформація щодо необхідності вдруге навчатися у вищому навчальному закладі для зміни позивачем спеціальності, то колегія суддів відхиляє зазначені доводи з огляду на вже зазначені вище висновки, зазначаючи при цьому, що у вказаному листі Міністерство охорони здоров`я України повідомлено позивача, що професіонали в галузі медико - профілактичної справи після наступної спеціалізації можуть зайняти посади: лікаря-бактеріолога; лікаря-вірусолога; лікаря- мікробіолога-вірусолога; лікаря з гігієни дітей та підлітків; лікаря з гігієни праці; лікаря з гігієни харчування; лікаря-дезінфікціоніста; лікаря-епідеміолога; лікаря із загальної гігієни; лікаря з комунальної гігієни; лікаря-паразитолога; лікаря-профпатолога; лікаря з радіаційної гігієни; лікаря-санолога. Також зазначено, що відповідно до п.48.1 наказу МОЗ України №146 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 24.04.2008 р. №230) лікарі, які закінчили інтернатуру за однією з спеціальностей медико - профілактичного профілю, або "лікувальна справа" можуть пройти навчання протягом 5 місяців на курсах спеціалізації "Інфекційні хвороби" з отриманням сертифікату лікаря - спеціаліста після успішного оцінювання. Отже, відмовляючи позивачу в отриманні дозволу на проходження курсів підвищення кваліфікації для реалізації ОСОБА_1 права на звернення до Міністерства охорони здоров`я з метою зміни спеціальності Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації діяв правомірно.

Посилання позивача, а також відповідні доводи суду першої інстанції про те, що ліквідація посади санітарно - епідеміологічного лікаря є поважною причиною для того, щоб отримати дозвіл на навчання з метою обіймання іншої посади колегія суддів відхиляє, оскільки сам факт ліквідації вказаної посади не перешкоджає позивачу працювати на інших посадах, які передбачають наявність спеціальності "медико - профілактична справа" або пройти курси спеціалізації для лікарів, які закінчили інтернатуру за однією зі спеціальностей "медико - профілактична справа".

Посилання позивача на виконання ним певних обов`язків, у тому числі під час проходження військової служби, не свідчить про можливість зміни ним спеціальності, не маючи для цього відповідних підстав, а саме наявності відповідної освіти.

При цьому, бажання позивача працювати за іншою спеціальністю не може вважатися належною підставою, яка перешкоджає йому працювати за здобутою ним спеціальністю ("медико - профілактична справа").

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача та відповідні тлумачення суду першої інстанції абз.5 розділу 1 Галузевого стандарту вищої освіти "Освітньо - кваліфікаційна характеристика спеціаліста за спеціальністю 7.110105 "медико - профілактична справа" напряму підготовки 1101 "медицина", яким передбачено, що після відпрацювання встановленого законодавством для молодих спеціалістів терміну, спеціаліст може пройти перепідготовку та набути іншу лікарську спеціальність, крім стоматології, і виконувати відповідну професійну роботу, оскільки в даному випадку зазначеною нормою передбачено можливість перепідготовки та набуття іншої лікарської спеціальності, але лише в межах спеціальності "медико - профілактична справа", а не перепідготовка зі спеціальності "медико - профілактична справа" на "лікувальна справа", шляхом проходження циклів курсів спеціалізації та отримання відповідного сертифіката.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованих та безпідставних висновків про наявність підстав для задоволення позову щодо визнання протиправними дії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації щодо надання відмови для отримання дозволу на проходження курсів підвищення кваліфікації для реалізації ОСОБА_1 права на звернення до Міністерства охорони здоров`я з метою зміни спеціальності та зобов`язання Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2021 про надання листа-клопотання з метою здійснення позивачем зміни спеціальності, за наслідками розгляду якої ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.

Статтею 317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильного застосування норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вимоги апеляційної скарги про покладення судових витрат на позивача не підлягають задоволенню, оскільки суперечать приписами ст.139 КАС України.

Оскільки справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 по справі № 520/11925/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Г.Є. Бершов
Повний текст постанови складено 07.02.2022 року