Справа № 320/9167/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року справа №320/9167/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року (повне судове рішення складено 26 листопада 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 320/9167/21 (суддя в І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської Ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої суми разової грошової допомоги,

УСТАНОВИВ:

28 липня 2021 року до Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі - Департамент), надісланий на адресу суду 20 липня 2021 року, в якому позивач просила:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо невиплати позивачу у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги;

- зобов`язати Департамент здійснити перерахунок щодо виплати ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги у розмірі 6800,00 грн за 2020 рік та 7354,00 грн за 2021 рік відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учаснику бойових дій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року визнано протиправною бездіяльність Департаменту, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 як учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5 ст.12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов`язано Департамент соціального захисту населення здійснити перерахунок та виплатити позивачу як учаснику бойових дій недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в сумі 6800,00 грн, за 2021 рік 7354,00 грн, а разом 14 154,00 грн.

05 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до місцевого суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та з клопотанням про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у заяву позивача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - залишено без розгляду.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржену ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити відповідні заяви позивача.

Обґрунтовуючи свої доводи, скаржник зазначила, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні відповідних заяв. Таку позицію позивач пояснює тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що судові витрати, понесені позивачем, підтверджені належними доказами, які позивач надав суду.

Відповідно до ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому ч. 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В силу вимог ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, нормами процесуального закону визначено чіткий строк, протягом якого учасник справи може звернутися до суду з заявою щодо відшкодування за рахунок іншої сторони витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, а саме до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Однак, умовою для реалізації процесуального права на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення (у спосіб ухвалення додаткового рішення) є зроблена про це заява до закінчення судових дебатів, (тобто до закінчення розгляду справи по суті).

У такому випадку учасник справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду зобов`язаний надати суду докази на підтвердження розміру таких витрат. Правовим наслідком невиконання цього обов`язку є залишення без розгляду заяви про вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, підлягають застосуванню і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати не проводяться. Така правова позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить, постанова від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Слід зазначити, що з заявою про понесення витрат на професійну правничу допомогу та про намір подати докази з метою відшкодування цих витрат до закінчення розгляду цієї справи позивач не зверталася.

05 листопада 2021 року, тобто через дванадцять днів після ухвалення рішення у справі, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про постановлення додаткового рішення та клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, правильним є висновком місцевого суду, що заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 7 ст. 139 КАС, а у задоволенні заяви про постановлення додаткового рішення слід відмовити.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, оскільки місцевий суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив заяву у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі № 320/9167/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 01 лютого 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук