Справа № 160/26931/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 січня 2022 року Справа 160/26931/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, про призначення експертизи та про зміну позовних вимог, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Державної казначейської служби України щодо неналежного забезпечення визначення розміру, періоду, строку, нарахування та негайної повної виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином здійснити призначення, нарахування та негайну повну виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2018 року, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 01.12.2018 року, з врахуванням фактично виплачених сум, до змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат;

- стягнути солідарно з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 заборговані за період з 22.12.2018 року по 31.07.2021 року пенсійні виплати в сумі 82829 гривень 25 копійок, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- стягнути солідарно з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 300000 (триста тисяч) гривень 00 копійок;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Державну казначейську службу України подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом місячного строку з моменту набрання законної сили рішення суду.

14.01.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просить:

- проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження;

- призначити по даній справі психологічну експертизу, проведення якої доручити Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз»;

- прийняти зміни у позовних вимог, змінивши (виклавши) п.4 (стягнення моральної шкоди) змісту позовних вимог на розмір, визначений результатом відповідної психологічної експертизи.

В обгрунтування вказаної заяви, в частині розгляду справи за правилами загального позовного провадження, позивач здійснив посилання на рішення Європейського суду з прав людини від 13.03.2018 року №32303/13, в якому зазначено про неможливість розгляду адміністративної справи в Адміністративному суді в порядку «усного» слухання. Також позивач зазначив про необхідність дотримання принципу змагальності, який, на його думку, має бути застосований лише в порядку публічного слухання. Окрім цього, позивач здійснив посилання на постанову Верховного Суду від 18.04.2018 року по справі №826/19844/16 щодо необхідності дослідження певних доказів, а саме: звукозаписів і відеозаписів. Крім цього, позивач звертає увагу на постанову Верховного Суду від 26.05.2021 року у справі №61-7814св20 щодо необхідності розгляду у суді апеляційної інстанції справи, в якій наявні вимоги немайнового характеру, в судовому засіданні. Дані аргументи, на думку позивача та його представника, мають бути враховані при переході до розгляду даної адміністративної справи за правилами загального позовного провадження.

Щодо даної заяви, в частині призначення психологічної експертизи, позивач зазначив, що психологічний аналіз ситуації, що склалася для позивача внаслідок протиправних дій відповідача, дозволяє констатувати, що зазначена ситуація була та залишається для позивача інтенсивно психотравмуючою. Психотравмуючий характер зазначеної ситуації та пов`язані з цим негативні душевні переживання (страждання) є психологічною передумовою для кваліфікації моральної шкоди позивачу, що буде детально встановлено за наслідками проведення експертизи. Також позивач зауважив, що в адміністративних справах №160/1572/19 та №160/11045/20 було призначено та проведену психологічну експертизу. Таким чином, позивач та його представник вважають за можливе проведення по даній адміністративній справі психологічної експертизи.

Стосовно даної заяви, в частині зміни позовних вимог, позивач зазначив, що після проведення психологічної експертизи підлягають зміні позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди.

Вирішуючи вказану заяву по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3,4,6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Згідно ч.2,3,4 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У випадку, передбаченому частиною першою статті 259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк із поважних причин.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Кодексом адміністративного судочинства України визначено перелік адміністративних справ, які належить розглядати за правилами загального позовного провадження.

Суд акцентує увагу позивача, що справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Окрім цього, суд зауважує, що ціна даного позову, з урахуванням розміру моральної шкоди, яку позивач просить стягнути у позовній заяві, складає 382 829,25 грн., що, в свою чергу, не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1 135 000,00 грн.

Стосовно доводів позивача та його представника щодо необхідності розгляду вказаної адміністративної справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає, що дані доводи є необґрунтованими в частині можливості розгляду справи щодо оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно невиплати пенсії позивача.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява позивача, в частині розгляду справи за правилами загального позовного провадження, є безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачем не наведено доводів щодо необхідності та можливості розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Стосовно вказаної заяви, в частині призначення психологічної експертизи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 5, 6 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Враховуючи вищевикладене, суд, з урахуванням статті 102 КАС України та з метою надання відповідачами пояснень, вважає за необхідне призначити дану заяву позивача, в частині призначення експертизи, до розгляду за правилами письмового провадження.

Керуючись ст. 12, 102, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , в частині розгляду справи за правилами загального позовного провадження, - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , в частині призначення експертизи, призначити до розгляду за правилами письмового провадження.

Встановити Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Державній казначейській службі України п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду для подання пояснень в порядку статті 102 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в строки передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Горбалінський