Справа № 520/25013/21
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 р. № 520/25013/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Борисюк Р.Р.,

за участі:

представника позивача - Семененка Д.В.,

представника відповідача - Шапошника С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (вул. Поштова, буд. 2, смт. Печеніги, Печенізький район, Харківська область, 62800, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.10.2021 року №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів у розмірі 1 256 647 грн. 50 коп. та податкове повідомлення-рішення від 22.10.2021 року №6 яким встановлено суму завищення від`ємного значення в розмірі 194 639,00 грн. винесених на основі акту документальної невиїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи №14753/20-40-07-06-10/24478611 від 27.08.2021.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що із висновками акту документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" не погоджується та вважає висновки контролюючого органу незаконними. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача наголосив на тому, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" до перевірки надано договір поставки від 10.01.2020 року №1001КП з Товариством з обмеженою відповідальністю "МІСТО-БУД ПЛЮС". У наданому до перевірки договору строк дії договору до 31 грудня 2019 року, в той час як дата підписання 10.01.2020 року. Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "МІСТО-БУД ПЛЮС" визначено відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від 14.05.2020 року №7487. Встановлено відсутність в нього в цей період фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення дій, що становлять зміст господарських операцій, зокрема відсутності трудових ресурсів, основних фондів, в тому числі транспортних засобів, приміщень, відсутність ділової мети тощо. Між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРІНТ ТРЕЙД" було укладено договір від 03.02.2020 року №0302. У наданому до перевірки договору строк дії зазначений до 31.12.2019 року, в той час як дата підписання 03.02.2020 року. Встановлено відсутність в нього в цей період фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення дій, що становлять зміст господарських операцій, зокрема відсутності трудових ресурсів, основних фондів, в тому числі транспортних засобів, приміщень, відсутність ділової мети тощо. Згідно отриманих відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно по Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОФОРБІНВЕСТ" встановлено відсутність власного та/або орендованого нерухомого майна. Асортимент придбаної продукції не відповідає реалізованій. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача наголосив на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" добросовісно виконувало та продовжує виконувати свої обов`язки, як перед контрагентами так і перед державою. Наголосив на тому, що доводи про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають його право на отримання такої вигоди. Зазначив, що недотримання всіх вимог стосовно заповнення первинної документації - не тягне за собою наслідок визнання фіктивними господарських операцій, а не взяття до уваги документів, що складені хоча і з помилками в разі фактичного здійснення господарської операції - є протиправним. Окрім того не можуть бути єдиним та безумовним свідченнями правомірності висновків податкового органу результати автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України у зв`язку з відсутністю доказів, які свідчили б про безтоварність таких операцій. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 року закрито підготовче провадження по справі.

Представник позивача у судовому засіданні повністю позов підтримав, вказав на неправомірність дій відповідача та просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримав аргументи викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (далі за текстом ТОВ "Харелектромет") () утворено в 1996 році, здійснює свою діяльність, на підставі Ліцензії Міністерства промислової політики України, серія АВ №580813 от 13.04.2011 року, якою надано дозвіл на заготівлю, переробку, металургійну переробку кольорових металів. Ліцензію позивачу надано безстроково.

Підприємство має сертифікат на систему управління якістю №UA 8007.24478611.1-2019 від 26 березня 2019 року, виданий органом по сертифікації систем управління ДП "Харківстандартметрологія" строком дії до 25 березня 2022 року, відповідно до якого позивач відповідає вимогам ДСТУ ISO 9001:2015 "Системы управления качеством. Требования" (міжнародні вимоги ISO 9901:2015, IDT).

Судом встановлено, що позивач є спеціалізованим металургійним підп риємством по переробці ломів та сплавів на мідній основі, якість продукції забезпечується ная вністю власної лабораторії.

На підприємстві маються активи та власні виробничі приміщення, потужності, (під тверджується оборотно-сальдовими відомостями за 2019 рік, звітами про фінансовий стан за 2019 та 2020 роки, договором про оренду обладнання та транспортних засобів №03/01-20/1 від 03.01.2020 тощо).

На підставі наказу від 09.07.2021 року №5065-п, відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.41.1 ст. 41, пп. 61.1, 61.2 ст. 61, пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п.78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України була проведена позапланова документальна невиїзна перевірка позивача.

За результатами перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України було складено акт органи №14753/20-40-07-06-10/24478611 від 27.08.2021 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Харелектромет".

Вказана перевірка проводилась з питань дотримання вимог податкового законодавства України, з податку на додану вартість щодо господарських взаємовідносин позивача з контрагентами - постачальниками ТОВ "АГРОФОРБСІНВЕСТ" (код за ) за листопад, грудень 2020 року, ТОВ "МІСТО-БУД ПЛЮС" (код за ) за січень 2020 року, ТОВ "ГРІНТ ТРЕЙД" (код за ) за лютий 2020, а також даних подальшої реалізації та/або використання у власних господарських цілях придбаних товарів (послуг).

Перевіркою дотримання податкового законодавства встановлено порушення ТОВ "Харелектромет" вимог абз. "а" п. 198.1, абз.1 п. 198.3 Податкового кодексу, внаслідок чого завищено податковий кредит на суму 1032404,00 грн., у тому числі за січень 2020 року в сумі 329350,00 грн., за лютий 2020 року в сумі 146388,00 грн., за листопад 2020 року в сумі 223 333,00 грн., за грудень 2020 року у сумі 333 333,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість до сплати всього на суму 837765,00 грн., у тому числі за січень 2020 року в сумі 329350,00 грн., за лютий 2020 року в сумі 146388,00 грн. за листопад 2020 в сумі 223333,00 грн., за грудень 2020 року в сумі 138694,00 грн. та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту за період грудень 2020 року у сумі 194639,00грн., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

На підставі висновків, викладених в акті №14753/20-40-07-06-10/24478611 від 27.08.2021 року контролюючим органом було складено податкове повідомлення-рішення від 22.10.2021 року №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів у розмірі 837765,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 418882,50 грн., на загальну суму 1 256 647,50 грн. та податкове повідомлення-рішення від 22.10.2021 року №6, яким нараховано суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 194 639,00 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням контролюючого органу та вважаючи його таким, що порушує права позивача, ТОВ "Харелектромет" звернувся за захистом порушеного права до Харківського окружного адміністративного суду.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, визначення компетенції контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до положень пп. 14.1.36 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Так, відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (п. 22.1 ст. 22 ПК України).

Згідно п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Приписами п. 187.1 ст.187 Податкового Кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Положеннями п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на викладені положення, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон України №996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно до ст. 3 Закону України №996-XIV, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо дана подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені ч. 2 ст. 9 Закону України № 996-XIV, то дана обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Відповідно до вимог п. 2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704 (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Верховний Суд неодноразово (зокрема, у постановах від 19.04.2019 у справі №803/236/15-а, від 21.10.2019 у справі №0540/7843/18-а, від 09.10.2020 у справі №826/11085/18) зазначав, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податків, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Харелектромет" та ТОВ "ГРІНТ ТРЕЙД" укладено Договір поставки від 03.02.2020 року №0302, за яким ТОВ "ГРІНТ ТРЕЙД" здійснювало поставку передбачених ним товарів.

Згідно п. 1.1. Постачальник зобов`язується, поставити, а Покупець прийняти та оплатити, у порядку та на умовах, які визначені даним Договором Товар. Асортимент, найменування, кількість і ціна Товару, вказуються у специфікаціях до даного договору, які є невід`ємною його частиною.

Поставка Товару за цим Договором здійснюється Постачальником окремими партіями. Окремою партією Товару за цим договором вважається кількість товару, що зазначена у відповідній специфікації.

Загальна кількість товару за цим Договором визначається сумарною кількістю партій товарних поставок, які зазначені у накладних (видаткових, товарно-транспортних) та Специфікаціях, оформлених Сторонами та фактично прийнятих покупцем від Постачальника в період дії Договору.

За Договором поставки №0302 від 03.02.2020, за період, який перевірявся контролюючим органом, ТОВ "ГРІНТ ТРЕЙД" здійснило наступні поставки товару:

- за видатковою накладною від 12.02.20210 №1202-01 поставлено товар Чушка ЦАМ -3358кг, на загальну суму 235059,90 грн., у т.ч. ПДВ 39176,64 грн.;

- за видатковою накладною від 05.02.2020 №0502-1 поставлено товар Чушка ЦАМ-2867кг. на загальну суму 200689,90 грн., у т.ч. ПДВ 33448,31 грн.;

- за видатковою накладною від 04.02.2020року №0402-1 поставлено товар Чушка М3 -4215кг. на загальну суму 442575,00 грн., у т.ч. ПДВ 73762,50 грн.,

Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ "Харелектромет", що підтверджується наступними товарно-транспортними накладними:

- ТТН №0402 від 04.02.2020року, автомобіль МАЗ 533605 №АХ50-52 АІ;

-ТТН №0502від 05.02.2020року, автомобіль МАЗ 533605 №АХ50-52 АІ;

-ТТН №1202 від 12.02.2020року, автомобіль МАЗ 533605 №АХ50-52 АІ.

Aвтомобільний перевізник - ТОВ "Харелектромет", вантажоодержувач - ТОВ "Харелектромет", пункт навантаження м. Боярка. Вул. Магістральна 6, пункт розвантаження - м. Харків, вул. Північна 1.

Між ТОВ "Харелектромет" та ТОВ "МІСТО-БУД ПЛЮС" укладено Договір поставки від 10.01.2020 року №1001КП за яким ТОВ "МІСТО-БУД ПЛЮС" здійснювало поставку передбачених ним товарів.

Згідно п. 1.1. Постачальник зобов`язується, поставити, а Покупець прийняти та оплатити, у порядку та на умовах, які визначені даним Договором Товар.

Асортимент, найменування, кількість і ціна Товару, вказуються у специфікаціях до даного договору, які є невід`ємною його частиною.

Поставка Товару за цим Договором здійснюється Постачальником окремими партіями. Окремою партією Товару за цим договором вважається кількість товару, що зазначена у відповідній специфікації.

Загальна кількість товару за цим Договором визначається сумарною кількістю партій товарних поставок, які зазначені у накладних (видаткових, товарно-транспортних) та Специфікаціях, оформлених Сторонами та фактично прийнятих покупцем від Постачальника в період дії Договору.

За Договором поставки від 10.01.2020року № 1001КП, за період, який перевірявся контролюючим органом, ТОВ "МІСТО -БУД ПЛЮС" здійснило наступні поставки товару:

- за видатковою накладною від 17.01.2020 №ВН-17/01 поставлено товар Чушка М3 -9541кг, на загальну суму 1001805,00 грн., у т.ч. ПДВ -166967,50 грн.;

- за видатковою накладною від 21.01.2020 №ВН-27/01 поставлено товар Чушка М3 -9279кг. на загальну суму 974292,00 грн., у т.ч. ПДВ 162382,50 грн.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ "Харелектромет", що підтверджується наступними товарно-транспортними накладними:

- ТТН №0701 від 17.01.2020року, №2701 від 27.01.2020року, автомобіль МАЗ 533605 №АХ50-52 АІ. Автомобільний перевізник - ТОВ "Харелектромет", вантажоодержувач - ТОВ "Харелектромет", пункт навантаження Київська обл., м. Обухів, вул. Каштанова 29, пункт розвантаження - м. Харків, вул. Північна 1.

Між ТОВ "Харелектромет" та ТОВ "АГРОФОРБСІНВЕСТ" укладено Договір на проведення ремонтних робіт від 02.11.2020року №17/11-Р, за яким ТОВ "АГРОФОРБСІНВЕСТ" здійснювало ремонт обладнання заміна індуктора і водоохолоджувальних токопровідних кабелів печі ІТПЕ-0,5 на загальну суму 300 000,00грн. в т.ч. ПДВ 50000 грн.

Виконання робіт з ремонту обладнання оформлено актом виконаних робіт №26 від 16.11.2020 року на суму 300 000грн. з ПДВ.

Між ТОВ "Харелектромет" та ТОВ "АГРОФОРБСІНВЕСТ" укладено Договір на проведення ремонтних робіт від 18.11.2020 року №18/11-Р, за яким ТОВ "АГРОФОРБСІНВЕСТ" здійснювало ремонт і технічне обслуговування машин і обладнання на загальну суму 3040000,00 грн. в т.ч. ПДВ 506666,67 грн. в тому числі на ремонт автотранспорту на 340 000,00грн, на ремонт обладнання 2 700 000,00 грн.

Ремонт обладнання і автотранспорту здійснювався за наступним переліком:

1. Ремонт кузова і електрообладнання автомобіля ІЖ, рег. № НОМЕР_1 .

2. Ремонт двигуна автомобіля МАЗ-500, рег.№ НОМЕР_2 .

3. Капітальний ремонт погрузчика, рег. №ТО711 ХА.

4. Капітальний ремонт ходової частини автомобіля МАЗ-533, рег. № НОМЕР_3 .

Загальна вартість робіт складає 340000,00грн. (триста сорок тисяч гривень).

1. Реконструкція стенду з заміною виливниці для відливки чушок.

2. Металургічний ремонт міксера з заміною індуктора і охолоджуючої

сорочки.

3. Ремонт механізму протяжки міксера з заміною приводних роликів.

4. Виготовлення системи зворотнього водопостачання водоохолоджувача міксера з застосуванням дистильованої води.

5. Заміна конденсаторних батарей ливарки №1 з заміною водоохолоджуючих кабелів.

6. Виготовлення і заміна резервуара для води 9 кв.м. для оборотного водопостачання ливарки №1.

Загальна вартість робіт складає 2 700000грн. (два мільйона сімсот тисяч гривень 00 копійок).

Виконання робіт з ремонту обладнання оформлено актами виконаних робіт №27 від 19.11.2020 року на 300 000грн. в т.ч. ПДВ 50 000,00 грн., №30 від 23.11.2020 року на 140 000 грн. в т.ч. ПДВ 23 333,33грн., №32 від 25.11.2020року на 300 000грн. в т.ч. ПДВ 50 00,000грн. №37 від 30.11.2020року на 300 000грн. в т.ч. ПДВ 50 000,00грн. №42 від 10.12.2020року на 300 000грн. в т.ч. ПДВ 50 00,000грн. №43 від 10.12.2020року на 300 000грн. в т.ч. ПДВ 50 000,00грн., №44 від 11.12.2020року на 200 000грн. в т.ч. ПДВ 33 333,33грн., №47 від 14.12.2020року на 300 000грн. в т.ч. ПДВ 50 00,000грн., №48 від 14.12.2020року на 300 000грн. в т.ч. ПДВ 50 000,00грн., №49 від 15.12.2020року на 300 000грн. в т.ч. ПДВ 50 00,000грн., №50 від 15.12.2020року на 300 000грн. в т.ч. ПДВ 50 000,00 грн.

Сплату здійснено наступним чином: 23.11.2020 року -140 000,00.грн., 11.12.2020 року -132 000,00грн., 29.12.2020 року -300 000 грн., 29.12.2020 року - 368 000 грн., 29.12.2020 року-400 000 грн. Всього сплачено 1 340000 грн. Заборгованість ТОВ "Харелектромет" складає 2 000000грн.

Отже, проаналізувавши зазначену господарську операцію, суд дійшов висновку про її реальність.

З огляду на те, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується обставина фактичного придбання товарно-матеріальних цінностей позивачем у його контрагентів з метою використання у власній господарській діяльності, суд дійшов висновку про правомірність формування позивачем податкових наслідків таких операцій.

Суд зазначає, що за наявності належних та допустимих доказів фактичного придбання позивачем товару з метою використання його в господарській діяльності окремі недоліки в оформленні первинних документів, при наявності належним чином оформлених видаткових накладних, не може свідчити про штучне формування даних податкового обліку.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.08.2019 у справі №804/8955/14. У Постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 201/2832/19 (провадження № 61-І4079св20) Верховний Суд зазначив, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства с добросовісність, тому дії учасників цивільних правовідносин мають їй відповідати.

Судам необхідно враховувати, що саме собою невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Так, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Також, суд зазначає, що, у відповідності до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що, у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таку ж правову позицію підтримано Верховним Судом у постановах, зокрема, від 24 січня 2018 року у справі №824/942/13, від 14 березня 2018 року у справі №803/1198/16.

Разом з тим, податкова інформація не є самостійною та достатньою підставою для висновку про нездійснення господарських операцій платників податків та про порушення саме позивачем податкового законодавства.

В той же час, відсутність за податковою інформацією у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні фонди та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постановах від 06.02.2018 року у справі № 804/4940/14, від 11 вересня 2018 року у справі №804/4787/16.

Отже, суд не може покласти в основу судового рішення документи та обґрунтування контролюючого органу щодо обставин нереальності господарських операцій, оскільки такі ґрунтуються виключно на припущеннях і у своїй сукупності не можуть беззаперечно підтверджувати такі обставини.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДФС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

У свою чергу, програмне забезпечення (інформаційні бази контролюючого органу) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься.

Аналогічний правовий висновок містяться в постанові Верховного суду від 27 травня 2021 року у справі № 808/3513/16.

Разом з тим, матеріали справи не містять аналізу конкретних обставин здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також жодних доказів, які свідчили б про безтоварність таких операцій.

Таким чином, не можуть бути єдиним та безумовним свідченням правомірності висновків податкового органу результати автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України.

Окрім того, суд наголошує, що згідно положень ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Схожість договорів поставки зумовлена тим, що розробником даних договорів, та ініціатором пропозиції стосовно їх укладення з контрагентами виступав саме позивач. Вказана обставина обумовлюється положеннями ст. 19 Господарського кодексу України, виходячи зі змісту якої суб`єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Суд наголошує, що ані відповідачем по справі, ані будь-якими іншими третіми заінтересованими особами договори, за якими здійснювалася поставка, у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними .

Аналогічний правовий висновок міститься і в постановах Верховного суду від 27 травня 2021 року у справі № 820/6980/14, Верховного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 808/3810/16.

Суд наголошує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином. ЄСПЛ чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку, то у разі підтвердження факту отримання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені виконавцем, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Таким чином, недотримання всіх вимог стосовно заповнення первинної документації - не тягне за собою наслідок визнання фіктивними господарських операцій, а не взяття до уваги документів, що складені хоча і з помилками в разі фактичного здійснення господарської операції - є протиправним. Тому, виявлення такого недоліку не заслуговує на увагу суду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність в даному випадку доводів контролюючого органу.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Враховуючи вищенаведене, спірні податкове повідомлення-рішення є таким, що не ґрунтуються на приписах закону, а тому підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (вул. Поштова, буд. 2, смт. Печеніги, Печенізький район, Харківська область, 62800, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.10.2021 року №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів у розмірі 837765,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 418882,50 грн., на загальну суму 1 256 647,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.10.2021 року №6, яким нараховано суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 194 639,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (вул. Поштова, буд. 2, смт. Печеніги, Печенізький район, Харківська область, 62800, ) суму судового збору у розмірі 21769,32 грн. (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять гривень тридцять дві копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 січня 2022 року.

Суддя Н.А. Полях