Справа № 520/9339/21
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 січня 2022 року № 520/9339/21

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Горшкової О.О. розглянувши у письмовому провадженні заяву державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Боднаря Юрія Анатолійовича до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

30.12.2021 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якому просить суд вирішити питання про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №520/9339/21 від 03.08.2021, в частині із зобов`язання Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми на стягнення з Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 суми доплат у розмірі 7354,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що на теперішній час рішення суду в частині виплати відповідачем заборгованості позивачу в сумі 7354,00 грн не виконано. Зазначено, що з метою виконання судового рішення, державним виконавцем було вжито заходи з примусового виконання рішення як то направлення вимоги на адресу Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про надання інформації про стан виконання судового рішення, прийняття постанов про накладення штраів на боржника у зв`язку із невиконанням рішення. Однак, відповідач лише надав інформацію виконавцю щодо нарахування позивачу коштів, та зазначив, що наразі, у Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відсутні кошти на виконання судового рішення.

У період з 31.12.2021 по 09.01.2022 суддя О.О.Горшкова перебувала у відпустці, відповідно до журналу передачі справ, матеріали адміністративної справи №520/9339/21 були передані судді Горшковій О.О. 10.01.2022.

Судове засідання по розгляду вказаної заяви було призначено на 17.01.2022 об 09:30 год., однак, в період з 17.01.2022 по 21.01.2022 суддя О.О. Горшкова перебувала на лікарняному, відповідно до довідки Харківського окружного адміністративного суду розгляд заяви призначено на 26.01.2022.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вищевказане подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності прийшов до висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви з наступних підстав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 по справі №520/9339/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік в розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Зобов`язано Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Вказане судове рішення у справі набрало законної сили.

На виконання вищезазначеного рішення суду Харківським окружним адміністративним судом 22.10.2021 видано виконавчий лист №520/9339/21.

З наданих разом із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення документів встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 27.10.2021 відкрито виконавче провадження ВП №67270984 з примусового виконання виконавчого листа від 22.10.2021 у справі №520/9339/21 про зобов`язання Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми.

За вказаним виконавчим провадження боржником є Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а стягувачем - ОСОБА_1 .

27.10.2021 державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №67270984 винесено постанову про визначення для боржника розміру мінімальних витрат виконавчого провадження. Загальна сума мінімальних витрат 200,00 грн.

Постановою державного виконавця від 27.10.2021 в межах ВП №67270984 стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.

Крім того, 27.10.2021 державним виконавцем було направлено на адресу боржника вимогу щодо надання відомостей про стан виконання рішення суду.

Відповідно до листа Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №21424/05 від 04.11.2021 наданого до суду заявником, відповідачем зазначено, що заборгованість складає 7354,00 грн та буде виплачена ОСОБА_1 після надходження до бюджету Центру бюджетних коштів за відповідною програмою, а відтак рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 по справі №520/9339/21 в частині здійснення відповідачем нарахування ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми, було виконано Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Однак, у зв`язку з ненаданням боржником доказів повного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №520/9339/21, постановою державного виконавця від 11.11.2021 в межах ВП №67270984 накладено на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн. відповідно до ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

16.12.2021 за невиконання в повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №520/9339/21, постановою державного виконавця в межах ВП №67270984 накладено на боржника штраф у розмірі 10200,00 грн. відповідно до ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Звертаючись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, державний виконавець звертає увагу суду на лист від 04.11.2021 №21424/05, з якого вбачається, що нарахована стягувачу сума була включена до заявки на 20.08.2021 на виділення коштів з державного бюджету на виконання судових рішень, що подається Департаменту соціального захисту населення ХОДА для подальшого подання до Міністерства соціальної политики України, як головного розпорядника коштів. Крім того, у зв`язку з прийняттям постанови КМУ від 26.08.2021 №902 "Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році" Департаменту соціального захисту населення ХОДА 03.09.2021 надана інформація про потребу в бюджетних коштах для виконання рішення суду. Виплата недоплаченої суми буде проведена після надходження на рахунок Центру бюджетних коштів за відповідною програмою.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КАС України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд звертає увагу, що разом із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення заявником надано докази її надсилання рекомендованою кореспонденцією ОСОБА_1 та боржнику - Обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Проте, станом на 26.01.2022 представником Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не надано до суду заперечень на заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення або доказів виконання судового рішення від 03.08.2021 у справі №520/9339/21.

Відповідно до ч.1-3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Положеннями ч.ч.2 та 3 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України (обов`язковість судових рішень).

Згідно зі ст. 2 Закону України від 05.06.2012 року №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Відповідно до ч.1 ст. 7 вказаного Закону виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Так, положеннями Закону України "Про виконавче провадження" визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно із до ч.3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі №840/3112/18, яка враховується судом при розгляді даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Отже, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку, саме на стадії виконавчого провадження мають бути остаточно відновлені порушені права позивача (стягувача).

Суд враховує, що предметом дослідження, при розгляді справи №520/9339/21 було питанання неотримання позивачем в повному обсязі разової грошової допомоги, відтак суд при розгляді вказаної заяви в порядку статті 378 КАС України, лише конкретизує спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення заборгованості, оскільки встановлення такого способу виконання направлено на своєчасне та повне виконання судового рішення, а також відповідає вимогам прямих норм ст. 124 Конституції України.

Судом також враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи те, що підставою неможливості виконання судового рішення Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зазначено саме відсутність коштів, приймаючи до уваги те, що державним виконавцем були вжиті виконавчі дії задля примусового виконання судового рішення з метою створення оптимальних умов для його належного та якісного виконання, суд дійшов висновку, що задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення призведе до забезпечення життєво важливих інтересів стягувача, оскільки саме виконання рішення є кінцевою метою судового захисту, та зменшить витрати, пов`язані з примусового виконання рішення, шляхом зменшення ризику притягнення до відповідальності суб`єкта владних повноважень, який здійснює свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування, за невиконання судового рішення.

Отже, заява державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зміну способу і порядку виконання судового рішення (в порядку ст. 378 КАС України) є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297, ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №520/9339/21 та встановити спосіб виконання рішення шляхом стягнення з Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 суми доплати у розмірі 7354,00 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.О. Горшкова