Справа № 440/4403/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 р.Справа № 440/4403/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 03.08.21 по справі № 440/4403/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» (далі ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі ГУ ДПС у Полтавській обл., відповідач) в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ ДПС у Полтавській області Лаврова О.С. про проведення фактичної перевірки від 26.04.2021 №990-П.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Полтавській обл."Про проведення фактичної перевірки" від 26.04.2021 №990-П.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ГУ ДПС у Полтавській обл. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що фактична перевірка ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» проведена на підставах, визначених пп. 80.2.2., 80.2.5. ст.80, п.82.3 ст. 82 Податкового кодексу України (далі ПК України), у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства та здійснення функцій, визначених закондавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів,пального. Зауважив, що на виконання вимог листа ДПС Україн від 17.03.2021 № 6588/7/99-00-07-05-02-07 звернуто увагу на необхідність активізувати роботу щодо очищення ринку від нелегального обігу пального та проведено аналіз господарської діяльності позивача, за результатами якого відібрано для проведення фактичної перевірки вказаний господарськоий об`єкт, про що підготовлено доповідну записку з пропозицією щодо проведення такої перевірки його діляьності, за результатами розгляду якої видано оскаржуваний наказ від 26.04.2021 №990-П. Вказав, що до початку перевірки представниками податкового органу представникам підприємства було пред`явлено службові посвідчення, вручено копії наказів про проведення перевірок та ознайомлено з направленням на їх проведення, а відтак допуск до перевірок нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведені вказаної перевірки. Посилався на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, у постанові від 23.02.2021 усправі № 804/15352/15.

09.12.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській обл. залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

23.12.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду клопотання ГУ ДПС у Полтавській обл. про поновлення строку на апеляційне оскраження.

23.12.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання апелянта задоволено та поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження у справі № 440/4403/21.

23.12.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

14.01.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання ГУ ДПС у Полтавській обл. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

17.01.2021 на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються документів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

07.04.2021 ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" зареєстроване в якості юридичної особи, номер запису в ЄДР про юридичну особу 024004839, основним видом діяльності товариства є "47.30 Роздрібна торгівля пальним" (а.с. 8-11).

26.04.2021 начальником ГУ ДПС у Полтавській області О. Лавровим винесено наказ "Про проведення фактичної перевірки" №990/П (а.с. 55), відповідно до приписів якого з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій та на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст.75, пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 ПК України провести з 27.04.2021 фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" за місцем фактичного провадження діяльності: АЗС та магазин за адресою: м. Решетилівка, вул. Полтавська, 98-А, за період з 01.05.2018 по дату закінчення перевірки у встановленому ПК України порядку.

26.04.2021 на підставі вказаного вище наказу податковим органом оформлені направлення на перевірку №1341 та №1342 (а.с. 54, 55 зі звороту), за якими посадовими особами контролюючого органу здійснено виїзд за місцем фактичного провадження діяльності товариства, а, позивачем відмовлено їм у допуску до проведення фактичної перевірки.

Не погодившись з наказом ГУ ДПС у Полтавській обл.. від 26.04.2021 №990/П, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС у Полтавській обл. не доведено наявність підстав в розумінні пп.80.2.5 п. 8.2 ст. 80 ПК України для проведення фактичної перевірки ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна", а оскаржуваний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіряючи на відповідність ч.2 ст.2 КАС України оскаржуваний наказ начальника ГУ ДПС у Полтавській області Лаврова О.С. про проведення фактичної перевірки від 26.04.2021 №990-П колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з положеннями п.20.1.4 ч.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із пп. 75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За наслідком системного аналізу колегія суддів зазначає, що перевірка на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України буде правомірною за наявності наказу на призначення перевірки, який має містити визначення, яка саме інформація отримана податковим органом щодо наявних порушень з боку конкретного платника податків; відомості, коли та ким така інформація, що слугувала підставою для призначення фактичної перевірки, була надана; відомості, які є наявні докази отримання контролюючим органом такої інформації або звернення, які було зареєстровано у відповідному порядку.

Лише за наявності зазначених умов наказ буде відповідати вимогам законодавства, а перевірка на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України буде правомірною.

Колегія суддів зазначає, що призначення фактичної перевірки за підставами, вказаними у підпункті 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України, повинно супроводжуватись повідомленням або інформацією про порушення платником податків законодавства у відповідній сфері правовідносин

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08.09.2020 у справі №640/21536/19 та у постанові від 22.09.2021 у справі № 520/1304/20, які суд, з огляду на ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до абз.3 п. 81.1 ст. 81 ПК України у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції наказом ГУ ДПС у Полтавській обл. від 26.04.2021№ 990-П з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій на підставі пп. 20.1.4, п.75.1 ст.75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст.82 ПК України призначено перевірку ТОВ «Татнєфть-АЗС-України».

З доповідної записки в.о. заступника начальника Управління аудиту, відділу фактичних перевірок О. Бондаренка (а.с. 56) вбачається, що підставою для проведення фактичної перевірки ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" слугував лист Державної податкової служби України від 17.03.2021 №6588/7/99-00-07-05-02-07 (а.с. 81).

Зі змісту вказаного листа слідує, що ДПС України листом від 02.03.2021 №5342/7/99-00-07-05-02-07 зобов`язала активізувати аналітичну та контрольно-перевірочну роботу щодо суб`єктів господарювання, які здійснюють роздрібний продаж пального.

За наслідком системного аналізу змісту оскаржуваного наказу колегія суддів зазначає, що у спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності товариства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Також як вірно встановлено судом першої інстанції, наведена в листі інформація, який слугував підставою для проведення фактичної перевірки ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна", є загальною щодо діяльності територіальних підрозділів податкового аудиту, контрольно-перевірочних заходів та результатів роботи підрозділів аудиту щодо виявлення незаконного обігу пального у роздрібній мережі, а також містить посилання на існування загальної інформації із зовнішніх джерел про значну частку нелегального продажу пального на ринку України, яка жодним чином не стосується конкретно ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна".

Тобто, будь-яких посилань на можливе порушення саме платником податків - ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального лист Державної податкової служби України від 17.03.2021 №6588/7/99-00-07-05-02-07 не містить.

Жодних інших доказів на підтвердження отримання повідомлення або інформації про порушення позивачем законодавства у спірних правовідносинах контролюючим органом до суду не надано.

Беручи до уваги викладені вище правові норми та враховуючи те, що у даному випадку відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала інформація про порушення ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ ГУ ДПС у Полтавській обл. "Про проведення фактичної перевірки" від 26.04.2021 №990-П є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи апелянта про те, що фактична перевірка ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» проведена на підставах, визначених пп. 80.2.2., 80.2.5. ст.80, п.82.3 ст. 82 ПК України, у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства ту сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є необґрунтованою з підстав , наведених вище.

Посилання на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, у постанові від 23.02.2021 у справі № 804/15352/15 колегія суддів відхиляє як такі, що стосуються інших обставин справи.

Щодо інших доводів сторін колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в заяві аргументи заявника, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №440/4403/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 01.02.2022