Справа № 200/6874/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року справа №200/6874/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ізумруд СП» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року по справі №200/6874/21 (суддя 1-ї інстанції Голубова Л.Б.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ізумруд СП» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправними (неправомірними) дії відповідача щодо складання та видачі наказу від 11.05.2021 року № 815-п та запиту про надання документів від 17.05.2021 року б/н,

-визнати протиправним та скасувати наказ від 11.05.2021 року № 815-п.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем прийнято оскаржуваний наказ на виконання функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального та відповідно до вимог ст. 19-1, ст. 20, ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України про проведення фактичної перевірки ТОВ «Ізумруд СП» за період фінансово-господарської діяльності з 01.07.2019 року по 21.05.2021 року, з 12.05.2021 року тривалістю 10 діб.

17 травня 2021 року працівники позивача не допустили до перевірки представників відповідача, оскільки в порушення п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України працівники ГУ ДПС у Донецькій області не пред`явили направлення на проведення перевірки та свої службові посвідчення.

Наказ від 11.05.2021 року № 815-п суперечить пп. 80.2.1-80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, оскільки не містить конкретних підстав для проведення фактичної перевірки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що представники відповідача не пред`явили направлення на проведення фактичної перевірки та свої службові посвідчення, що було підставою для відмови в допуску посадових осіб до фактичної перевірки позивача.

У відповідача були відсутні підстави для проведення фактичної перевірки, крім як формальні посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України. Проте, наказ не містить інформації щодо порушення товариством вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального тощо. Також суд першої інстанції не перевірив, чи була у податкового органу така інформація на час видання спірного наказу.

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що товариство допустило до перевірки працівників ДПС України на підставі лише копій наказу про проведення перевірки та запиту від 17.05.2021 року, не взявши до уваги лист товариства відповідачу б/н від 18.05.2021 року, на який відповідач так і не надав відповіді.

Крім того, з цим позовом позивач звернувся до суду 21.05.2021 року, коли акт перевірки від 24.05.2021 року та податкові-повідомлення рішення 15.06.2021 року ще не були прийняті.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізумруд СП» є юридичною особою, яке з 11.03.2019 року зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 42876925, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19).

Позивач зареєстрований у м. Вінниці, значиться на податковому обліку згідно наданого витягу в ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Проте, згідно даних Єдиного державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Ізумруд СП» в теперішній час значиться на податковому обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області, що підтверджується безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 27).

Позивач здійснює роздрібну торгівлю пальним у Донецькій області, про що зазначено в ліцензіях на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального, виданих відповідачем 18.05.2020 року та 12.04.2021 року (а.с. 20-22).

11 травня 2021 року з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального та відповідно до вимог ст. 19-1, ст. 20, ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято наказ № 815-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Ізумруд СП» » за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул. Азовська, буд. б/н за період фінансово-господарської діяльності з 01.07.2019 року по 21.05.2021 року, з 12.05.2021 року тривалістю 10 діб з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, та пального та контролю за дотриманням платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів (а.с. 14).

Підставами проведення фактичної перевірки у наказі № 815-п від 11.05.2021 року зазначено пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80ПК України, яким передбачено проведення перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

На підставі наказу № 815-п від 11.05.2021 року відповідачем проведено фактичну перевірку ТОВ «Ізумруд СП» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль, за наслідками якої складено акт від 24.05.2021 року № 5313/05/99/32/09/42876925 (а.с.54-57)

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230, пункту 12 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України щодо відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемерів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемерів-лічильників та витратомірів-лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, розпорядником якого є ТОВ «Ізумруд СП» за адресою: Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Азовська, б/н.

Крім того, актом перевірки встановлено порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України в частині ненадання до перевірки документів.

Оператор АЗС «Еталон» ТОВ «Ізумруд СП» відмовилась від підписання та отримання акту перевірки без надання пояснень, про що складено відповідний акт від 24.05.2021 року № 419/05/99/09/01/42876925 (а.с. 61). З зазначених причин, матеріали перевірки відповідачем було направлено до контролюючого органу за основним місцем обліку ТОВ «Ізумруд СП» - до Головного управління ДПС у Вінницькій області для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на підставі акту фактичної перевірки від 24.05.2021 року 15.06.2021 року прийнято податкові повідомлення-рішення № 5340/02-32-09-01 про застосування штрафних санкцій в сумі 1020,00 гривень та № 5339/02-32-09-01 про застосування штрафних санкцій в сумі 80000,00 гривень (а.с. 69-72).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог , виходив з того, що спірний наказ вичерпав себе у часі та був реалізований, оскільки відповідачем було проведено фактичну перевірку позивача, про що складено акт від 24.05.2021 року.

Оцінка суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На підставі пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2. статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно пункту 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

За приписами пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Підставами проведення фактичної перевірки позивача у спірному наказі № 815-п від 11.05.2021 року зазначено пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80ПК України, яким передбачено проведення перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Аналіз пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80ПК України свідчить, що законодавством закріплена обов`язковість наявності у податкового органу інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального у разі проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

При цьому нормою не закріплено обов`язку податковому органу зазначати про таке звернення у самому наказі про проведення такої перевірки.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 814/268/17, якою встановлено наявність письмового звернення покупця (споживача) та наявність відповідних підстав для проведення фактичної перевірки.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року було зобов`язано ГУ ДПС у Донецькій області надати інформацію про порушення ТОВ «Ізумруд СП» вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, яка стала підставою для призначення фактичної перевірки наказом №815-п від 11.05.2021 року(а.с.122-123)

Відповідачем надана відповідь на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 16.12.2021 року, що фактична перевірка позивача проведена відповідно до наказу ГУ ДПС у Донецькій області, направлень на перевірку, на підставі п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального.

Верховний Суд в постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 сформував правову позицію, відповідно до якої у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Судом першої інстанції під час судового розгляду справи встановлено, що на підставі оскаржуваного наказу №815-п від 11.05.2021 року Головним управлінням Державної податкової служби у Донецькій області проведено фактичну перевірку ТОВ «Ізумруд СП» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль, за наслідками якої складено акт від 24.05.2021 року № 5313/05/99/32/09/42876925, яким зафіксовано факт порушення позивачем пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230, пункту 12 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України щодо відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемерів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемерів-лічильників та витратомірів-лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, розпорядником якого є ТОВ «Ізумруд СП» за адресою: Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Азовська, б/н.

Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на підставі акту фактичної перевірки від 24.05.2021 року 15.06.2021 року прийнято податкові повідомлення-рішення № 5340/02-32-09-01 про застосування штрафних санкцій в сумі 1020,00 гривень та № 5339/02-32-09-01 про застосування штрафних санкцій в сумі 80000,00 гривень.

Тобто на час звернення товариства з позовом до суду першої інстанції (01 червня 2021 року, а не 21 травня 2021 року, як зазначає апелянт (а.с.4 зворотній бік та а.с.25) наказ вичерпав свою дію, перевірка проведена, а за її результатами контролюючий орган прийняв акти індивідуальної дії - податкові-повідомлення рішення.

Враховуючи позицію Верховного Суду у справі №826/17123/18, з огляду на обставини цієї справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскарження наказу від 11 травня 2021 року №815-п не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне його скасування не може призвести до відновлення порушеного права.

Одночасно з викладеним, колегія суддів апеляційного суду наголошує, що Верховим Судом у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 (№К/9901/25669/19) сформовано правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Зважаючи на викладене, позиція суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, апеляційний суд надав відповідь на всі аргументи представника позивача, наведені в апеляційній скарзі, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ізумруд СП» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року по справі №200/6874/21 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року по справі №200/6874/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 31 січня 2022 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 31 січня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв