Справа № 140/14323/21
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/14323/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області (далі - Колодяжненська сільська рада, відповідач) про зобов`язання повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8205 га. для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.07.2020 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів. Наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області №386-УБД від 17.09.2020 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. В подальшому розроблено проект та отримано висновок щодо погодження проекту землеустрою. 17.03.2021 він звернувся до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8205 га., кадастровий номер :05:003:0188 для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області, однак рішення до сьогодні не прийнято. Просив суд зобов`язати Колодяжненську сільську раду Ковельського району Волинської області розглянути заяву та прийняти рішення по суті питання (а.с.1-7).

30.11.2021 ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.15-16).

На виконання вимог вищевказаної ухвали 13.12.2021 позивачем подано нову редакцію позовної заяви, в які він просив суд визнати протиправною бездіяльність Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області у не прийнятті рішення по заяві ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га, кадастровий номер :05:003:0188 та зобов`язати прийняти рішення по суті питання (а.с.18-27).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.35).

У відзиві на позовну заяву від 18.01.2022 №61/18/2-22 відповідач позовних вимог не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ГУ Держгеокадастру у Волинській області не зверталось до Колодяжненської сільської ради про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а посилання позивача на статтю 186-1 ЗК України є необґрунтованим, оскільки дану статтю виключено Законом України №1423-IX від 28.04.2021. Крім того, відсутні правові підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. (а.с.38-40).

Інших заяв чи пояснень по суті справи до суду від сторін не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах та письмовому відзиві по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 (а.с.9).

09.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області з заявою щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населених пунктів.

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області 17.09.2020 видало наказ № 386-УБД, яким надало позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

05.11.2020 позивач отримав висновок щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га за межами населених пунктів Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області 02 лютого 2021 року передало з державної власності, а Колодяжненська сільська рада прийняла у комунальну власність земельні ділянки, в тому числі і спірну земельну ділянку.

17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га, кадастровий номер :05:003:0188.

З листа Колодяжненської сільської ради від 06.08.2021 898/130/2-21 вбачається, що рішення про задоволення заяви не підтримано (а.с.10).

Не погоджуючись з вищевказаним листом позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (надалі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Статтею 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктами а, б статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як визначено пунктом б частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт в частини третьої статті 116 ЗК України).

Пунктом б частини першої статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України. Відповідно до положень частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частини 10 статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Стаття 144 Конституції України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження місцевих рад у сфері регулювання земельних відносин, зокрема, підпунктом 9 пункту «б» частини першої статті 33 визначено делеговані повноваження, а саме організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно з частиною 6 статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування зобов`язаний був розглянути у визначений законодавством строк заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га, кадастровий номер :05:003:0188.

Однак, за результатами розгляду вказаної заяви рішення у встановленому законом порядку відповідачем не прийнято, що підтверджується відповідним листом Колодяжненської сільської ради від 06.08.2021 №891/130/2-21 (а.с.10) та протоколом засідання чергової сьомої сесії Колодяжненської сільської ради восьмого скликання від 20.05.2021 (а.с.11).

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 №34/5 наказ, розпорядження, постанова, рішення - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства або про відмову у затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом.

Відсутність належним чином оформленого рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у затвердженні проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства після спливу встановленого законом строку розгляду клопотання особи, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №806/2208/17 (К/9901/4400/17).

Отже, відповідач, отримавши заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га, кадастровий номер :05:003:0188, не прийняв мотивованого рішення за результатом її розгляду або про мотивовану відмову у її наданні, всупереч вимогам частини сьомої статті 118 ЗК України, частини другої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, тобто вчинив протиправну бездіяльність.

Відтак, суд приходить до висновку, що неприйняття Колодяжненською сільською радою Ковельського району Волинської області будь-якого рішення за заявою позивача від 17.03.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га, кадастровий номер :05:003:0188, ставить його у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує конституційні права позивача щодо розгляду його звернення органом місцевого самоврядування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.04.2018 у справі № 826/8107/16.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про затвердження проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ЗК України.

Суд також звертає увагу, що відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Разом з цим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 в справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27.02.2018 в справі №545/808/17.

Як встановлено пунктами 2, 3 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до частини другої статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області у не прийнятті рішення по заяві ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га, кадастровий номер :05:003:0188 та зобов`язання Колодяжненську сільську раду Ковельського району Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га, кадастровий номер :05:003:0188, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Питання про розподіл судових витрат у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області у не прийнятті рішення по заяві ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га, кадастровий номер :05:003:0188.

Зобов`язати Колодяжненську сільську раду Ковельського району Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8205 га, кадастровий номер :05:003:0188, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Колодяжненська сільська рада Ковельського району Волинської області (45061, Волинська область, Ковельський район, село Колодяжне, вулиця Лесі Українки, 20, ).

Повний текст рішення виготовлено 11 лютого 2022 року.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський