Справа № 520/19677/21
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 січня 2022 р. справа № 520/19677/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представника позивача - Васильєва Є.О.,

представника відповідача - Шамілової Л.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНДПРЕСС" (вул. Алчевських, буд. 2, оф. 2-9, м. Харків, 61002, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАНДПРЕСС", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 30.09.2021 № 2 та №2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що контролюючим органом не наведено конкретних порушень норм п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а саме які з перелічених зазначеною нормою реквізитів не відповідають вимогам закону. Наявні у платника податків витяги з єдиного реєстру податкових накладних свідчать, що видані контрагентами-постачальниками податкові накладні пройшли перевірку ДФС України та успішно включені до єдиного реєстру податкових накладних. На момент здійснення господарської операції платник податків не отримував від податкових органів жодних застережень щодо ризиків укладення договорів із зазначеним контрагентом.

Позивачем зазначено, що зі змісту Акту перевірки вбачається, що податкові органи не мали інформації про зберігання товарів, про транспортування та надання в оренду транспортних засобів, про власні або орендовані фонди постачальників позивача. При цьому відповідачем без проведення податкової перевірки контрагентів позивача чи зустрічної звірки розрахунків між ними та позивачем встановлено відсутність трудових ресурсів, власних або орендованих виробничих чи складських приміщень, відсутність основних засобів тощо.

Позивач вважає, що висновки податкового органу про можливі порушення податкового законодавства зі сторони контрагентів позивача не є підставою для висновку про порушення саме позивачем вимог податкового законодавства та про відсутність у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ з фактом оплати.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позову заперечував та зазначив, що у зв`язку з наявною податковою інформацією, а також з тим, що контрагенти позивача є фігурантами кримінальних проваджень, контролюючим органом обґрунтовано прийнято спірне рішення.

У відповіді на відзив позивач вказав, що запитувані контролюючим органом документи, так само як і інші документи фінансово-господарської діяльності підприємства були надані до перевірки в повному обсязі. Також позивач вказав, що відповідачем не доведено, що податкову інформацію відповідачем отримано у встановленому законом порядку.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили, у письмових поясненнях відповідач вказав джерела походження податкової інформації.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, підтримала правову позицію, викладену у відзиві, та просила суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом щодо обставин спірних правовідносин встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області в період з 02.08.2021 по 20.08.2021 проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ЛАНДПРЕСС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 по 30.06.2021.

Результати перевірки оформлені актом № 14861/20-40-07- 02-08/39762329 від 30.08.2021.

За результатами перевірки платника податків контролюючий орган дійшов висновку про порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 п. 135.1 ст. 135, п.137.1 ст. 137 Податкового кодексу України Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, всього на загальну суму 5087822 грн., у тому числі за 2 квартал 2018 року у сумі 684914 грн., за 3 квартал 2018 року у сумі 513144 грн., за 4 квартал 2018 року у сумі 1185703 грн., за 1 квартал 2019 року у сумі 134235 грн., за 2 квартал 2019 року у сумі 570989 грн., за 3 квартал 2019 року у сумі 1187814 грн., за 4 квартал 2019 року у сумі 120006 грн., за 1 квартал 2020 року у сумі 690035 грн., за 2 квартал 2021 року у сумі 982 грн.

В акті планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ЛАНДПРЕСС» від 30.08.2021 контролюючий орган також дійшов висновку про наявність порушень п.189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755- VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на загальну суму 5652045 грн., у т.ч. за квітень 2018 року у сумі 450016 грн., за травень 2018 року у сумі 241000 грн., за червень 2018 року у сумі 70000 грн., за серпень 2018 року у сумі 355000 грн., за вересень 2018 року у сумі 215160 грн., за жовтень 2018 року у сумі 158400 грн., за листопад 2018 року у сумі 953040 грн., за грудень 2018 року у сумі 206008 грн., за січень 2019 року у сумі 149150 грн., за квітень 2019 року у сумі 634432 грн., за липень 2019 року у сумі 426718 грн., за серпень 2019 року у сумі 193339 грн., за вересень 2019 року у сумі 699736 грн., за грудень 2019 року у сумі 133340 грн., за січень 2020 року у сумі 366677 грн., за лютий 2020 року у сумі 400029 грн.

Не погоджуючись з висновками акту планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ЛАНДПРЕСС» від 30.08.2021 №14861/20-40-07-02-08/39762329 платник податків подав контролюючому органу заперечення на акт перевірки.

За результатами розгляду заперечень платника податків на акт перевірки від 13.09.2021, відповідач листом №1963/Ж12/20-40-07-02-15 від 27.09.2021 повідомив платника податків про залишення висновків акту від 30.08.2021 №14861/20-40-07-02-08/39762329 без змін.

На підставі акту перевірки від 30.08.2021 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 30.09.2021 № 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму загальну суму 7 065 056,25 грн. (в тому числі 5 652 045,00 грн. основного платежу та 1 413 011,25 грн. штрафних санкцій), а також податкове повідомлення-рішення від 30.09.2021 №2, яким збільшено податкові зобов`язання платника податків з податку на прибуток підприємств на загальну суму 6 187 023,50 грн. (в тому числі 5 087 822,00 грн. основного платежу та 1 099 201,50 грн штрафних санкцій).

Доказів адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень матеріали справи не містять.

Не погоджуючись зі спірними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.7 статті 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань у разі постачання товарів/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якій іншій формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов`язаннями перед бюджетом.

Згідно з п.п. 134.1.1. п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткуванням податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 р. Згідно даного стандарту прямі витрати - витрати, що можуть бути віднесені безпосередньо до конкретного об`єкта витрат економічно доцільним шляхом. Об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат. Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Згідно із пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Кодексу, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені розділом V Кодексу (пункт 200.2 статті 200 Кодексу).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума, зокрема, зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права суд приходить до висновку, що необхідними підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, робіт та послуг з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Податковий кодекс України визначає лише окремі випадки, за яких неможливе включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Вказаною нормою закону також передбачено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХV, передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Враховуючи норми ст. 44 Податкового кодексу України, здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено перелік обов`язкових реквізитів, які має містити первинний документ, зокрема це: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

У ході судового розгляду встановлено, що первинними бухгалтерськими документами підтверджено зміст господарських операцій позивача з його контрагентами.

Судом з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «БАРКЛАЙС ТРЕЙД», іменоване надалі "Постачальник", в особі директора Шульженко Ганни Геннадіївни, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, був укладений договір 23/09-1 від 23.09.2019.

На умовах даного договору позивачу поставлено папір Artipress Cover silk 860/110 (19500 кг), Папір UPM Star silk H 850/80 (19000 кг), Папір SC-A 840/39 (20000 кг), Папір легкокрейдований (LWC) 54 г/м2 (18500 кг), Папір UPM CAT H 840/39 (20000 кг), Папір SC-A 840/39 (15700 кг), Папір WFC gloss FS 600*840/115 (17000 кг), Папір Hohmen TRND 2.0 Coldset 840/55 (15290 кг) на загальну суму 3 298 287,60 грн., в тому числі ПДВ - 549 714,60 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від №102, №103, №104; від 30.09.2019 №105, №106, №107; від 17.12.2019 №98; від 24.12.2019 №99.

Розрахунки за поставлений ТОВ «БАРКЛАЙС ТРЕЙД» папір проведені у безготівковій формі у повному обсязі на загальну суму 3 298 287,60 грн., в тому числі ПДВ - 549 714,60 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «БАРКЛАЙС ТРЕЙД», склав 120765,88 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «БРІКМАП», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Григорова Євгенія Олександровича, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір постачання товару 25/06 від 25.06.2018.

На умовах даного договору позивачу в період з 27.06.2018 по 28.09.2018 було поставлено папір газетний 42 г/м2 на загальну суму 3 840 960,00 грн., в тому числі ПДВ 640 160,00 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від 27.06.2018 №519; від №362, №363, №364, від 31.08.2018 № 365, №366; від 28.09.2018 №281, №282, №283.

Розрахунки за поставлений ТОВ «БРІКМАП» папір проведені у безготівковій формі у повному обсязі на загальну суму 3 840 960,00 грн., в тому числі ПДВ 640 160,00 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «БРІКМАП», склав 178803,44 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «БРУТЕКС», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Хомяк Альони Ігорівни, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір постачання товару 25/10 від 25.10.2018.

На умовах даного договору позивачу в період з 30.10.2018 по 31.12.2018 було поставлено папір газетний 42 г/м2 на загальну суму 7 904 688,00 грн., в тому числі ПДВ 1 317 448,00 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від 30.10.2018 №306, №307; від №385, №386, №387, №388, №389; від 29.11.2018 №380, №381, №382, №383, №384; від 31.12.2018 №333, №334, №335.

Розрахунки за поставлений ТОВ «БРУТЕКС» папір проведені у безготівковій формі на загальну суму 2 453 160,00 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «БРУТЕКС», склав 342276,07 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «ГОЛД МІКС», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Кравець Євгенії Ігорівни, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір 10/07-01 від 10.07.2019.

На умовах даного договору позивачу в період з 12.07.2019 по 29.07.2019 було поставлено папір UPM Star SILK H 850/80 (19000 кг), Папір UPM Star SILK H 850/80 (18000 кг), Папір легкокрейдований (LWC) 54 г/м2 (11720 кг), Папір UPM Star SILK H 850/80 (19000 кг), Папір UPM Star SILK H 850/80 (17000 кг), Папір легкокрейдований (LWC) 54 г/м2 (19120 кг) на загальну суму 2 560 310,40грн., в тому числі ПДВ 426 718,40 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від 12.07.2019 №4, від 15.07.2019 №5, №6; від №206; від 29.07.2019 №207, №208.

Розрахунки за поставлений ТОВ «ГОЛД МІКС» папір проведені у безготівковій формі на загальну суму 1 702 892,20 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «ГОЛД МІКС», склав 114928,17 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «ГРІНТ ТРЕЙД», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Трохимець Миколи Івановича, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір 12/01-1від 12.02.2020.

На умовах даного договору позивачу в період з 17.02.2020 по 18.02.2020 поставлено папір LWC Paper 880/57 (20000 кг), Папір UPM SOL SILK 610*860/80 (20000 кг), Папір UPM Ultra H 860/70 (20000 кг), Папір SC-A 860/39 (20000 кг), Папір UPM Ultra H 860/70 (19440 кг), Папір UPM SOL SILK 610*860/80 (19000 кг) на загальну суму 2 400 173,28 грн., в тому числі ПДВ 400 028,88 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від №105, №107, №110, №133; від 18.02.2020 № 111, №134.

Розрахунки за поставлений ТОВ «ГРІНТ ТРЕЙД» папір проведені у безготівковій формі на загальну суму 2 400 173,28 грн., в тому числі ПДВ 400 028,88 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «ГРІНТ ТРЕЙД», склав 98747,11 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «ІНТАЛІОН ПЛЮС», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Авдєєнко Андрія Миколайовича, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір постачання товару 20/01 від 20.01.2019.

На умовах даного договору позивачу в період з 28.01.2019 по 29.01.2019 поставлено папір газетний 42 г/м2 (31750 кг) на загальну суму 894 900,00 грн., в тому числі ПДВ 149 150,00 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від №168; від 29.01.2019 №169.

Розрахунки за поставлений ТОВ «ІНТАЛІОН ПЛЮС» папір проведені у безготівковій формі на загальну суму 894 900,00 грн., в тому числі ПДВ 149 150,00 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «ІНТАЛІОН ПЛЮС», склав 36704,90 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «КЛОНСВІН», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Ковшар Юлії Петрівни, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір постачання товару 01/04 від 01.04.2019.

На умовах даного договору позивачу в період з 05.04.2019 по 18.04.2019 поставлено папір газетний 42 г/м2 (72030 кг) та папір офсетний 55 г/м2 (63500 кг) на загальну суму 3 806 592,00 грн., в тому числі ПДВ 634 432,00 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від 05.04.2019 №11; від 06.04.2019 №12; від 16.04.2019 №66, №67; від №86, №87; від 18.04.2019 №113, №114.

Розрахунки за поставлений ТОВ «КЛОНСВІН» папір проведені у безготівковій формі на загальну суму 3 806 592,00 грн., в тому числі ПДВ 634 432,00 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «КЛОНСВІН», склав 149723,19 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «ЛІСТІОН ТРЕЙД», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Кирюшкіна Сергія Валентиновича, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір 16/09-1від 16.09.2019.

На умовах даного договору позивачу в період з 18.09.2019 по 19.09.2019 поставлено Папір Artipress Cover silk 860/110 (19500 кг), Папір UPM Star SILK H 850/80 (19000 кг), Папір легкокрейдований (LWC) 54 г/м2 (12210 кг), Папір UPM Star SILK H 850/80 (18000 кг) на загальну суму 1 700 163,60 грн., в тому числі ПДВ 283 360,60 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від 18.09.2019 №104, №214; від 19.09.2019 №196, №215.

Розрахунки за поставлений ТОВ «ЛІСТІОН ТРЕЙД» папір проведені у безготівковій формі на загальну суму 1 700 163,60 грн., в тому числі ПДВ 283 360,60 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «ЛІСТІОН ТРЕЙД», склав 65138,92 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «МІСТО-БУД ПЛЮС», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Фоміновой Валентини Павлівни, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір 24/01-1 від 24.01.2020.

На умовах даного договору позивачу в період з 27.01.2020 по 29.01.2020 поставлено Папір LWC Paper 880/57 (20000 кг), Папір UPM FINESSE GLOSS 640*900/150 (20000 кг), Папір UPM SOL SILK 610*860/80 (20000 кг), Папір UPM FINESSE GLOSS 640*900/150 (20000 кг), Папір UPM SOL SILK 610*860/80 (20000 кг) на загальну суму 2 200 061,40 грн., в тому числі ПДВ 366 676,90 грн. Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від №159, №168, №177; від 28.09.2020 №169, від 29.01.2020 №158.

Розрахунки за поставлений ТОВ «МІСТО-БУД ПЛЮС» папір проведені у безготівковій формі на загальну суму 2 200 061,40 грн., в тому числі ПДВ 366 676,90 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «МІСТО-БУД ПЛЮС», склав 90203,87 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «ФЛАЙС КОМПАНІ ЛТД», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Фомінова Павла Григоровича, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір 23/08-2від 23.08.2019.

На умовах даного договору позивачу в період з 27.08.2019 по 29.08.2019 поставлено Папір легкокрейдований (LWC) 54 г/м2 (15000 кг), Папір UPM Star H 850/80 (17530 кг), Папір UPM Star H 850/80 (14500 кг) на загальну суму 1 160 031,84 грн., в тому числі ПДВ 193 338,64 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від 27.08.2019 №311, №312; від 29.08.2019 №313.

Розрахунки за поставлений ТОВ «ФЛАЙС КОМПАНІ ЛТД» папір проведені у безготівковій формі на загальну суму 1 160 031,84 грн., в тому числі ПДВ 193 338,64 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «ФЛАЙС КОМПАНІ ЛТД», склав 47090,24 грн.

Між підприємством ТОВ «Ландпресс», іменоване надалі «Покупець», в особі директора Федченко Сергія Володимировича, який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ТОВ «ЮНЕСКА ЛТД», іменоване надалі «Постачальник», в особі директора Бакланова Євгена Вадимовича, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали договір 25/04-1від 25.04.2019.

На умовах даного договору позивачу в період з 26.04.2018 по 30.05.2018 поставлено Папір газетний 42 г/м2 загальною вагою 175050 кг на на загальну суму 4 146 096,00 грн., в тому числі ПДВ 691 016,00 грн.

Переміщення паперу від постачальника до покупця (позивача) підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними від 26.04.2018 №425, №426, №427; від 28.04.2018 №428, №429, №430; від 29.05.2018 №432; від 30.05.2018 №433, №434, №435.

Розрахунки за поставлений ТОВ «ЮНЕСКА ЛТД» папір проведені у безготівковій формі на загальну суму 4 146 096,00 грн., в тому числі ПДВ 691 016,00 грн.

Позивач вказав, що дохід від використання у господарській діяльності позивача паперу, отриманого від постачальника ТОВ «ЮНЕСКА ЛТД», склав 176352,91 грн.

Не є спірними обставини щодо того, що за результатами вищевказаних господарських операцій складено податкові накладні, що належним чином зареєстровані у ЄРПН.

Недоліків у документах первинного бухгалтерського обліку у акті перевірки не зафіксовано, також в акті відсутні посилання про те, що позивачем сформовано показники податкового обліку на підставі неналежно оформлених податкових накладних, виданих йому контрагентами-постачальниками у спірному періоді або що на момент здійснення спірних правовідносин контрагенти позивача не були зареєстровані як юридичні особи та/або не були платниками податку на додану вартість.

Фактично єдиною підставою для висновків контролюючого органу про донарахування позивачу податкових зобов`язань слугувала отримана відповідачем податкова інформація про відсутність у контрагентів позивача необхідних трудових ресурсів, наявність кримінальних проваджень, тощо.

Щодо посилань на відсутність у контрагентів позивача необхідних трудових ресурсів, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 у справі 804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу) Таких висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 30.01.2018 р. по справі № 2а/1770/3360/12, від 19 червня 2018 року у справі № 826/7704/16 (адміністративне провадження № К/9901/38191/18).

Відповідно до положень ст. 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 110 Податкового кодексу України встановлює, що платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, відповідальність за порушення норм Податкового законодавства наступає у разі вчинення платником податків протиправних дій.

Суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними (Постанови Верховного суду від 10 вересня 2018 року справа № 826/8016/13-а,адміністративне провадження № К/9901/4058/18, від 10 вересня 2018 року справа № 826/25442/15, адміністративне провадження № К/9901/24925/18, від 11 вересня 2018 року у справі № 810/2677/17, адміністративне провадження № К/9901/47242/18 та ін.).

Є аргументованою правова позиція позивача у цьому спору про те, що законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб. На господарюючих суб`єктів не покладається обов`язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Крім того, належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, положень Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 Кримінального кодексу України та статтею 212 Кримінального кодексу України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статей 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Таких доказів податковим органом у акті перевірки не наведено. Також акт перевірки не містить посилання на наявність між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення вимог чинного законодавства.

Аналогічні висновки суду стосуються також і аргументів контролюючого органу про невстановлення джерела походження товару, адже в разі встановлення контролюючим органом таких фактів відповідальність має нести саме та особа, яка вводить товар в обіг, а не добросовісний набувач за другим ланцюгом постачання, яким є позивач. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Щодо посилання податкового органу у акті перевірки на наявність кримінальних провадження, фігурантом яких є контрагенти-постачальники позивача, суд зазначає, що згідно з ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Інформації щодо наявності вироків, винесених судом за результатами вищевказаних кримінальних проваджень, які набрали законної сили, податковим органом у акті перевірки не вказано.

Водночас, наявність кримінального провадження не є безумовними та допустимими доказами відсутності реального здійснення господарської операції (правова позиція Верховного Суду у постанові від 06.08.2019 по справі № 520/8681/18).

Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 826/6280/13-а, адміністративне провадження № К/9901/2848/18, від 06 березня 2018 року у справі № 2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження № К/9901/5919/18) та від 13 березня 2018 року у справі №826/13582/13-а (адміністративне провадження № К/9901/19905/18).

Також під час перевірки контролюючим органом встановлено, що відповідно до даних бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 01.01.2018 року лічиться протермінована кредиторська заборгованість у сумі 5453,68 грн., період виникнення якої 2017 рік, і з цієї підстави збільшені податкові зобов`язання позивача з податку на прибуток.

Вказані обставини не є спірними, утім, суд вважає аргументованою позицію позивача щодо того, що п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в силу якої під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, відтак, такі висновки контролюючого органу є необґрунтованими.

Щодо наданого до суду відповідачем акту від 30.08.2021 №3826/20-40-07-02-08/39762329 «Про надання/ненадання до перевірки документів, пояснень, інформації, копій документів у запитуваному обсязі", суд зазначає, що вказаний акт суперечить інформації, наявній в акті перевірки, адже запитувані в запиті від 09.08.2021 документи були наявні у відповідача під час проведення перевірки, у акті перевірки контролюючим органом відображено інформацію про зміст господарських операцій позивача із його контрагентами з посиланням на документи первинного бухгалтерського обліку.

За такого правового регулювання, враховуючи принцип індивідуальної відповідальності особи за допущене нею порушення законодавства, суд приходить до висновку, що висновки акту перевірки є необґрунтованими, а прийняті на їх підставі оскаржувані податкові повідомлення-рішення - протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати щодо сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНДПРЕСС" (вул. Алчевських, буд. 2, оф. 2-9, м. Харків, 61002, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, від 30.09.2021 № 2 та №2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНДПРЕСС" (вул. Алчевських, буд. 2, оф. 2-9, м. Харків, 61002, ) суму судового збору у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 21 січня 2022 року.

Суддя О.Г. Котеньов