Справа № 160/8189/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2021 року Справа № 160/8189/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
24.05.2021 року Національна академія Національної гвардії України та Міністерство внутрішніх справ України звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просять стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 04.09.2018 року по 28.05.2020 року у розмірі 340 468 грн. 61 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що відповідачем добровільно не сплачено витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання в загальному розмірі 340 468 грн. 61 коп. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.
26.05.2021 року судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1
21.07.2021 року до суду надійшла відповідь, згідно якої адресою проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не надав, про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі рекомендованою кореспонденцією.
На адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судовий виклик або судове повідомлення здійснюється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з частиною 1 статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.
З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства можна дійти висновку, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній тощо, з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Наведена позиція узгоджується висновками неодноразово викладеними Верховним Судом, в тому числі в ухвалах від 11.03.2019 у справі №810/2887/17, від 29.05.2019 у справі №539/2741/17 та від 10.02.2021 у справі №215/5939/18.
Згідно з положень ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 28.07.2018 року №704 "Про зарахування кандидатів на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень)" прапорщика ОСОБА_1 було зараховано з числа військовослужбовців Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) відповідно списку (додаток).
04.09.2018 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та громадянином України ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався, відшкодовувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Крім того, з підписанням контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, ОСОБА_1 погодився, зокрема проходити військову службу (навчання) у Національній академії Національної гвардії України протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють проходження військової служби та цим контрактом; сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом.
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 04.09.2018 року № 192 (по стройовій частині) прапорщика ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 04.09.2018 року.
Згідно наказу Національної академії Національної гвардії України від 26.05.2020 року № 381 "Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання прапорщиком ОСОБА_1 " службове розслідування за фактом небажання продовжувати навчання прапорщиком ОСОБА_1 закінчити; вважати таким, що підтвердився факт небажання продовжувати навчання у Національній академії Національної гвардії України ОСОБА_1 командиром 2 відділення 248 навчальної групи курсу №1 командно-штабного факультету; на підставі вимог наказу командувача Національної гвардії України від 02.11.2015 № 626 Про затвердження методичних рекомендацій з питань виконання в НГУ Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, розглянути на засіданні вченої ради Академії доцільність подальшого продовження навчання прапорщиком ОСОБА_1 ; на підставі вимог пункту 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України припинити (розірвати) контракт про навчання курсантами Національної академії Національної гвардії України, прапорщика ОСОБА_1 , командира 2 відділення 248 навчальної групи курсу № 1 командно-штабного факультету (спеціальність Військове управління (за видами збройних сил), спеціалізація Службово- бойове застосування підрозділів Національної гвардії України), відрахувати з вищого військового навчального закладу за наявності підстав, передбачених підпунктом ж (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та відповідно до абзаців 3, 4 пункту 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, зарахувати в розпорядження начальника Академії для вирішення питання щодо подальшого його службового використання та направлення для подальшого проходження військової служби за контрактом.
Рішенням від 26.05.2020 року № 14 вченої ради Національної академії Національної гвардії України постановлено вважати таким, що підтвердився факт небажання продовжувати навчання у Національній академії Національної гвардії України прапорщиком ОСОБА_1 , командиром № 2 відділення 248 навчальної групи курсу № 1 командно-штабного факультету та рекомендувати начальнику Академії припинити (розірвати) контракт про навчання, а прапорщика ОСОБА_1 відрахувати з ВВНЗ за наявності підстав передбачених підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та відповідно до абз. 3, 4 п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, зарахувати в розпорядження начальника Академії для вирішення питання подальшого його службового використання та направлення для подальшого проходження військової служби за контрактом.

27.05.2020 року прапорщиком ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії Національної гвардії України, за наявності підстав, передбачених пунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У рапорті також зазначено, що відповідач ознайомлений із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 "Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" та зобов`язався їх відшкодувати.

Наказом від 28.05.2020 року № 391 введено в дію рішення засідання вченої ради Академії від 26.05.2020 року № 14.

Згідно наказу начальника Академії № 107 (по стройовій частині) від 28.05.2020 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між МВС України в особі начальника Академії і ОСОБА_1 достроково припинений (розірваний), а останній відрахований з навчального закладу та виключений зі списків перемінного складу курсантів за наявності підстав, передбачених пунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню прапорщиком ОСОБА_1 за період навчання з 04.09.2018 року по 28.05.2020 року, загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням останнього у вищому навчальному закладі становить 340 828, 61 грн., з яких: грошове забезпечення військовослужбовця - 271207, 22грн.; предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 15 676, 70 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали - 3 059, 71 грн.; продукти харчування - 39 048, 87грн.; оплата теплопостачання - 5 994, 45 грн.; оплата водопостачання та водовідведення - 2 234, 86 грн.; оплата електроенергії - 3 596, 71 грн.; оплата послуг (крім комунальних) - 10, 08 грн.

Зі зведеним розрахунком позивач ознайомився та погодився, а також зобов`язався добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії України у розмірі 340 828, 61 грн., про що зазначено у заяві-зобов`язанні.

Вказана заборгованість була частково погашена позивачем на суму 360 грн. та, як наслідок, склала 340 468, 61 грн.

23.04.2021 на ім`я ОСОБА_1 . Національною академією Національної гвардії виставлено претензію про необхідність сплати відповідачем протягом 10 днів з дня отримання претензії, суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, в розмірі 340 468, 61 грн.

У зв`язку з невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування решти витрат у розмірі 340 468, 61 грн. в добровільному порядку, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України військової служби, у тому числі і під час навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до положень частини 6 статті 2 Закону № 2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 3 статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 25 Закону №2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина перша).

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок №964).

Порядок №964 визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (пункт 1).

Відповідно до пункту 2 Порядку №964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (пункт 3).

У розумінні частини шостої статті 2 Закону №2232-XII навчання громадянина України у вищому навчальному військовому закладі є військовою службою і не виключає виконання завдань військової служби, котрі не мають жодного відношення до процесу навчання як такого, але спрямовані на забезпечення функціонування військової частини (військового формування, військового підрозділу тощо).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

При цьому пунктом 13 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає, крім випадків повернення сум грошової допомоги (при звільненні з військової служби) у разі скасування наказу відповідного командира про звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до чинного законодавства України.

Із системного аналізу вищевказаних положень вбачається, що грошове забезпечення військовослужбовця, за своїм змістом, є винагородою за державну службу особливого характеру, і виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці (професійної діяльності), гарантією соціального захисту військовослужбовця.

При цьому пунктом 13 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає.

За таких обставин суд констатує відсутність підстав для стягнення з колишнього курсанта витрат, пов`язаних із утриманням під час навчання, як особі, яка перебувала на публічній службі, у частині відшкодування сум грошового забезпечення, оскільки суми грошового забезпечення військовослужбовця не визначені законом такими, що включаються у витрати, пов`язані із утриманням військовослужбовця у вищому навчальному закладі.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як свідчать встановлені обставини справи, грошове забезпечення було виплачено відповідачу за відсутності недобросовісності з боку останнього або рахункової помилки з боку позивача та фактично було єдиним засобом до існування відповідача, з огляду на відсутність в нього будь-яких інших доходів, що з огляду на приписи ст. 1215 Цивільного кодексу України, зумовлює відсутність у відповідача обов`язку по поверненню позивачу наведеної суми. Відповідну правову позицію підтримав і Верховний Суд в постанові від 11.02.2019 року у справі № 617/640/16-ц, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у Національній академії Національної гвардії України в частині суми грошового забезпечення, яке відповідно до Розрахунку фактичних видатків державного бюджету по КЕКВ-2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання з 04.09.2018 по 28.05.2020 року, складає 271 207, 22 грн.

Що ж стосується решти витрат, заявлених до стягнення з відповідача, то суд вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Забезпечення харчуванням курсантів Національної академії Національної гвардії України, у тому числі і відповідача, здійснювалося відповідно до норм харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №426 за нормою №1 "загальнообов`язкова" з часу зарахування до списків особового складу Академії до дати виключення зі списків особового складу.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 N419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Згідно з пунктом 2.1.2.1 Порядку розрахунку витрат для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

Таким чином, харчування готується відповідно до встановлених норм і кількості на кожну особу, що навчається та перебуває на державному забезпеченні.

Вартість витрат на продовольче забезпечення ОСОБА_1 протягом навчання в Національній академії Національної гвардії України визначена у розрахунку витрат на харчування, складеному у відповідності до вимог зазначених нормативно-правових актів начальником продовольчої служби та становить 39 048, 87 грн.

Згідно з пунктом 2.1.3 Порядку розрахунку витрат, витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

Розрахунок вартості фактично отриманого речового майна відповідачем складено з урахуванням предметів речового майна, виданих останньому в особисте користування.

При цьому, повернення (здача) на речовий склад зазначеного в розрахунку майна не передбачена, у зв`язку з неможливістю повторної видачі зношеного речового майна особовому складу.

Вартість витрат на забезпечення ОСОБА_1 речовим майном протягом навчання в Національній академії Національної гвардії України склала 15 676, 70 грн.

Також, відповідно до пункту 2.1.4 Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Фактичне надання медичної допомоги відповідачу підтверджується списком медикаментів, загальна вартість яких становить 3 059, 72 грн.

Також відповідач за період навчання в Національній академії Національної гвардії України користувався комунальними послугами та енергоносіями, до яких відповідно до пункту 2.16 Порядку розрахунку належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Відповідно до розрахунку фактичних видатків державного бюджету ОСОБА_1 за період навчання з 04.09.2018 року по 28.05.2020 року витрати на оплату комунальних послуг по останньому становлять 11 836, 10 грн.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 під час навчання у Національній академії Національної гвардії України в частині суми 69 621, 39 грн. з яких: предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 15 676 грн; медикаменти та перев`язувальні матеріали - 3 059, 72 грн; продукти харчування - 39 048, 87; оплата теплопостачання -5 994, 45 грн; оплата водопостачання та водовідведення - 2 234,86 грн; оплата електроенергії - 3 596,71 грн; оплата послуг (крім комунальних) - 10, 08 грн, підлягають відшкодуванню відповідачем на користь Національної академії Національної гвардії України.

При цьому, суд зауважує, що оскільки відповідачем сплачено у добровільному порядку на рахунок академії 360 грн., стягненню з відповідача на користь Національної академії Національної гвардії України підлягають кошти у розмірі 69 261,39 грн. (69 621, 39 - 360).

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи позивачі витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не понесли, підстави для стягнення судових витрат на їх користь з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, майдан Захисників України, 3, ), Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця,10, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 04.09.2018 року по 28.05.2020 року у розмірі 69 261 грн. 39 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська