Справа № 200/1633/21-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року справа №200/1633/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., за участю секретаря судового засідання Харечко О.П., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Карнаухова А.О., представників відповідача Колодяжної В.А., Грабовського С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року в справі № 200/1633/21-а (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.), складене у повному обсязі 18 червня 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України про скасування та визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної установи Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України, в якому просить суд скасувати та визнати незаконним наказ № 7/ос/ст від 15.01.2021 року начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» полковника вн. сл.. Давидича В.М. про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів ДКВС першого заступника начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» підполковника вн. сл. ОСОБА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, у зв`язку з тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірний наказ є незаконним, необґрунтованим, упередженим та надмірним з тих підстав, що згідно ст. 14 Закону України «Про дисциплінарній статут ОВС» звільнення осіб рядового і начальницького складу як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте, ці вимоги проігноровані відповідачем незаконно.

Крім того, позивач звертає увагу, що склад комісії, яка проводила службове розслідування, є нелегітимним, оскільки двоє з членів якої точно не мають відношення до нагляду, безпеки, охорони, оперативної роботи та не можуть об`єктивно оцінювати дії чи бездіяльність фахівців.

Позивач зазначає, що згідно розділу III п. 9 Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2015 року № 365/5 службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об`єктивні висновки.

Отже, як вважає позивач, об`єктивність даного службового розслідування викликає сумнів.

Також позивач звернув увагу суду на те, що у спірному наказі відсутнє посилання на норми КЗпП України і тільки з цих причин, на думку позивача, він має бути скасованим, тому що не конкретизований та незаконний.

Крім того, а ні в наказі, а ні у висновку службового розслідування позивач не вбачає конкретних доказів того, що ним порушено посадову інструкцію, а саме не забезпечення організації роботи всіх підпорядкованих служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті, не забезпечення надійного нагляду за засудженими, їх надійної ізоляції та локалізації, не здійснення заходів щодо запобігання та попередження злочинів порушень режиму відбування покарання, не забезпечення виконання завдань з нагляду за засудженими, не забезпечення контролю за якістю виконання підлеглими службових завдань, не забезпечення безпеки засуджених.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на її задоволені.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вказали на правомірність рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевірив матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України, серія: НОМЕР_1 (а.с. 8-зв. бік а.с. 8 т.1).

Як встановлено із витягу з наказу Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Донецькій області від 02.08.2004 року № 147 о/с, з 03 серпня 2004 року лейтенанта вн. сл. Харківського Р.М. призначено начальником відділення соціально-психологічної служби відділу із соціально-психологічної роботи зі спецконтингентом Дзержинської виправної колонії (№2), на підставі рапорту позивача (а.с. 63 т.1).

02 грудня 2019 року наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України № 223/ос майора внутрішньої служби Харківського Романа Михайловича з 02 грудня 2019 року призначено на посаду першого заступника начальника установи-заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи (а.с. 64 т.1).

20 січня 2020 року, за поданням в.о. начальника державної установи «Про присвоєння спеціального звання внутрішньої служби» майора внутрішньої служби Романенко С.В., наказом Міністерства юстиції України від 28 лютого 2020 року № 896/к, присвоєно майору внутрішньої служби Харківському Роману Михайловичу, першому заступнику начальника установи заступнику начальника установи з нагляду і безпеки охорони та оперативної роботи державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2) присвоєно чергове спеціальне звання підполковник внутрішньої служби (а.с. 28 т.1).

Як вбачається зі службової характеристики на підполковника внутрішньої служби Харківського Романа Михайловича - першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки охорони та оперативної роботи державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2), за період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України позивач зарекомендував себе посередньо. З 02 грудня 2019 року призначений на посаду першого заступника начальника установи-заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи. Нормативно-правові акти, накази, вказівки, інструкції, які регламентують діяльність Державної кримінально-виконавчої служби України і роботу на посаді знає, але їх вимогами не завжди правильно керується у своїй повсякденній діяльності. За неналежне виконання своїх посадових обов`язків, допущення суттєвих прорахунків в службовій діяльності та відсутність контролю за діями підлеглого персоналу має ряд дисциплінарних стягнень. До виконання функціональних обов`язків ставиться з відповідальністю, але не завжди може вирішити поставлені завдання та вміло організовувати роботу. Українською мовою володіє в повній мірі. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня шляхом вивчення нових законодавчих і нормативних документів. Володіє розвинутим почуттям обов`язку і відповідальності, та при цьому не здатний критично оцінювати результати своєї діяльності. Не завжди може налагодити діловий контакт з представниками інших відділів та служб установи. За характером спокійний, врівноважений, витриманий. Фізично розвинений добре (а.с. 29 т.1).

02 грудня 2019 року В.О. начальника Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» затверджена посадова інструкція першого заступника начальника установи - заступника начальника установи з нагляду з безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» (а.с. 65-69 т.1).

Відповідно до п. 1.1 посадової інструкції першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)», затвердженої в.о. начальника Державної установи «Торецька виправна колонія» № 2» майором внутрішньої служби С.В. Романенко 02.12.2019 року, останній організовує роботу по забезпеченню встановленого режиму колонії, безпосередньо відповідає за виконання заходів передбачених планом нагляду установи.

Відповідно до п. 1.5 першому заступнику начальника установи підзвітні інші заступники начальника установи в питаннях дотримання режиму тримання спецконтингенту на обслуговуваних об`єктах та безпосередньо підпорядковані:

-начальник відділу нагляду і безпеки;

-начальник відділу охорони;

-начальник оперативнго відділу;

-начальник відділу ІТЗО;

-начальник відділу з контролю за виконанням судових рішень;

-начальник відомчої протипожежної команди відомчої пожежної

охорони;

-по лінії служби ЧПНУ.

Відповідно до п. 2.1. перший заступник начальника установи організовує роботу усіх підпорядкованих служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті.

Пунктом 4.1. інструкції передбачено, що за невиконання або не належне виконання посадових обов`язків, що передбачені вказаною вище інструкцією, перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» несе персональну відповідальність.

Також відповідно до п. 4.3. інструкції перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» несе персональну відповідальність за порушення дисциплінарного статуту, норм професійної етики, правил внутрішнього трудового розпорядку, інструкцій з охорони праці, протипожежної безпеки і виробничої санітарії .

Поряд з цим, відповідно до пункту 4.5 перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» несе персональну відповідальність за порушення дисципліни та законності, скоєнні в процесі здійснення своєї діяльності.

Матеріалами справи підтверджено що ОСОБА_1 з зазначеною посадовою інструкцією ознайомлений 02.12.2019, що підтверджується особистим підписом позивача (т. 1 а.с. 69 ).

04 січня 2021 року наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) № 1/ос/ст вказано, з метою з`ясування причин та обставин отримання травм засудженими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , провести службове розслідування. З метою службового розслідування вказано створити комісію у складі: Голова комісії заступник начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи підполковник внутрішньої служби Онищенко Роман Миколайович; члени комісії: начальник ВПК ВПО майор внутрішньої служби Середа Андрій Олександрович та начальник оперативного відділу установи майор внутрішньої служби Бесчастнов Сергій Олексійович (т. 2 а.с. 64).

08 січня 2021 року наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) № 2/ос/ст «Про зміну складу комісії для проведення службового розслідування» вказано, з метою з`ясування причин та обставин отримання травм засудженими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести службове розслідування. З метою службового розслідування вказано створити комісію у складі: Голова комісії заступник начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи підполковник внутрішньої служби Онищенко Роман Миколайович; члени комісії: заступник начальника установи з інтендантського та комунально-побутового забезпечення підполковник внутрішньої служби Шмаль Олександр Вікторович, психолог відділу із соціально виховної та психологічної роботи майор внутрішньої служби Гетьман Андрій Юрійович, юрисконсульт юридичної групи Колодяжна Валерія Андріївна, в. о. помічника начальника установи (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) капітан внутрішньої служби ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 63).

15 січня 2021 року наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) № 6/ос/ст «Про зміну складу комісії для проведення службового розслідування» вказано, з метою з`ясування причин та обставин отримання травм засудженими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внести зміни до складу комісії, затвердженої наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2) від 04.01.2021 року № 1/ос/ст та затвердити її у наступному складі: Голова комісії - заступник начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_5 , члени комісії: помічник начальника установи (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) майор внутрішньої служби ОСОБА_6 , в.о. завідувача медичної частини № 2 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_7 (за згодою), юрисконсульт юридичної групи ОСОБА_8 , фахівець (з питань цивільного захисту) ОСОБА_9 . Також у наказі зазначено про те, що наказ установи від 08.01.2021 року № 2 /ос/ст «про зміну складу комісії для проведення службового розслідування» вважати таким, що втратив чинність (т. 2 а.с. 62).

15 січня 2021 року начальником Державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» полковником внутрішньої служби В. Давидичем затверджено «Висновок службового розслідування за фактом конфліктної ситуації, яка виникла між засудженими 31.12.2020 року та призвела до отримання ними тілесних ушкоджень», який розглянутий у складі: Голови комісії заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи підполковника внутрішньої служби Оніщенка, членів комісії: помічника начальника установи (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) майора внутрішньої служби ОСОБА_6 ; в.о. завідувача медичної частини № 2 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_7 (за згодою); юрисконсульта установи ОСОБА_8 ; фахівця (з питань цивільного захисту) ОСОБА_9 та відповідно до якого з урахуванням грубих порушень вимог чинних нормативних актів, що регламентують діяльність установи, оперативну необізнаність, численні порушення та прорахунки в порядку організації несення служби особами рядового і начальницького складу , контроль за їх діяльністю, нездатністю організовувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі першого заступника начальника установи-заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів ДКВС України у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту ОВС України (т. 1 а.с. 12- 16, 79-83).

Наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України від 15 січня 2021 року № 7/ос/ст «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» відповідно до статей 12-16 Закону України «про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та підпункту 12,18 пункту 9 Положення про державну установу «Торецька виправна колонія (№2), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.03.2020 року № 1136/5, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, на першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковника внутрішньої служби Харківського Романа Михайловича накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів ДКВС України.

Так, відповідно до вказаного наказу дисциплінарне стягнення було накладено на позивача за численні порушення та прорахунки в порядку організації несення служби цілих відділів та частин, які йому безпосередньо підпорядковані; неспроможність забезпечити виконання завдань з нагляду за засудженими, належної пильності та сурового дотримання вимог кримінально-виконавчого законодавства особовим складом; нездатність організувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі, що привели до виникнення надзвичайної ситуації в установі під час посиленого варіанту несення служби під умовною назвою «Щит». За порушення вимог п. 2.1 посадової інструкції та п. 15 Розділу XIV Інструкції з організації нагляду - не забезпечення організації роботи всіх підпорядкованих служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті; за порушення вимог п. 2.2 посадової інструкції та п. 13 Розділу XIV Інструкції з організації нагляду - не забезпечення ефективності нагляду за засудженими, їх надійної ізоляції та локалізації, здійснення заходів щодо запобігання та попередження злочинів, порушень режиму відбування покарання, не забезпечення виконання завдань з нагляду за засудженими; за порушення вимог п. 2.8 посадової інструкції - не забезпечення контролю за якістю виконання підлеглими службових завдань; за порушення вимог п. 8 Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечення безпеки засуджених; за порушення вимог п. 10 Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечення запобігання вчинення кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в установі; за порушення вимог Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечення виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення і порушення режиму в установі. За грубі порушення вимог чинних нормативних актів, що регламентують діяльність, оперативну необізнаність, численні порушення та прорахунки в порядку організації несення служби особами рядового і начальницького складу, контроль за діяльністю яких здійснює перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду, охорони та оперативної роботи, нездатність організувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі (т. 1 а.с. 10-зв. бік а.с. 11, 73-74).

Позивач, не погодившись з спірним наказом звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ прийнято правомірно, з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції з наступних підстав

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально- виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23 червня 2005 року № 2713-ІV (далі - Закон № 2713-ІV).

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону № 2713-ІV державна кримінально-виконавча служба України, відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2713-ІV структура, штати територіальних органів управління, підрозділів кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я та положення про них затверджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Пунктом 5 частини другої статті 13 Закону № 2713-ІV встановлено, що порядок призначення і звільнення з посад, права, обов`язки та умови служби працівників підприємств установ виконання покарань, які мають спеціальні звання рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, визначаються відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.14 Закону № 2713-IV, до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Статтею 18 Закону №2713-IV визначені права та обов`язки посадових і службових осіб органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів.

Так, посадові та службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів зобов`язані: 1) виконувати покарання відповідно до вимог кримінально-виконавчого законодавства; 2) забезпечувати дотримання прав людини і громадянина, реалізацію законних прав та інтересів засуджених і осіб, узятих під варту, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань; 3) виконувати вироки, постанови і ухвали суду, а також рішення, прийняті прокурорами і слідчими в установленому законом порядку і в межах їх компетенції; тримати осіб, узятих під варту; 4) застосовувати передбачені законом засоби виправлення і ресоціалізації засуджених; сприяти трудовому та побутовому влаштуванню осіб, звільнених від відбування покарання, та їх соціальній адаптації; 5) забезпечувати виконання актів амністії та помилування; 6) забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; 7) проводити реєстрацію засуджених і осіб, узятих під варту, їх фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку та дактилоскопію; 8) забезпечувати безпеку засуджених і осіб, узятих під варту, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та слідчих ізоляторів; 9) припиняти адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений законодавством порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань; 10) запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; приймати і реєструвати заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення і події, своєчасно приймати щодо них рішення; 11) забезпечувати охорону, ізоляцію та нагляд за засудженими і особами, узятими під варту; здійснювати заходи щодо розшуку осіб, які вчинили втечу з установ виконання покарань і слідчих ізоляторів, та засуджених, які ухиляються від покарань, не пов`язаних з позбавленням волі; 12) виявляти, припиняти кримінальні правопорушення, вчинені в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, брати участь в їх розкритті у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України; 14) виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах, а також вчиненню кримінальних правопорушень засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення; 15) створювати належні умови для тримання засуджених і осіб, узятих під варту, їх комунально-побутового і медико-санітарного забезпечення; 16) організовувати загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених та залучати їх до праці; 17) забезпечувати додержання вимог законодавства з охорони державної таємниці, праці та навколишнього середовища, санітарно-епідеміологічного нагляду і правил пожежної безпеки; 18) здійснювати контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням або умовно-достроково; 19) забезпечувати правовий і соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України та членів їхніх сімей.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону №2713-IV персонал Державної кримінально-виконавчої служби України під час виконання покладених на нього обов`язків керується законами та іншими нормативно-правовими актами, діє на підставі та в межах своїх повноважень. Ніхто, крім випадків, прямо передбачених законом, не має права втручатися в службову діяльність персоналу.

Згідно частиною п`ятою статті 23 Закону на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ), у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В силу пункту 6 частини першої статті статті 77 Закону № 580-VІІІ, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного, відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Преамбулою Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарного статуту ОВС) встановлено, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень. Дія цього Статуту поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту ОВС).

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина 1 статті 5 Дисциплінарного статуту ОВС).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з частиною сьомою статті 13 Дисциплінарного статуту, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС. Так, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов`язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі регулюють Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5.

Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи (п. 1 Правил).

В пунктах 1, 2 розділу IV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань зазначено, що взаємовідносини персоналу установ виконання покарань із засудженими ґрунтуються на суворому дотриманні законності. У своїй роботі персонал має дотримуватися високих професійних та особистих стандартів. Персонал своєю поведінкою і виконанням своїх обов`язків має позитивно впливати на засуджених та викликати у них повагу. Персоналу установ виконання покарань категорично забороняється встановлювати із засудженими та їхніми родичами будь-які стосунки, не регламентовані кримінально-виконавчим законодавством та цими Правилами.

Наказом Міністерства юстиції України №356/5 від 12.03.2015 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - Порядок №356/5), який визначає підстави для призначення, процедуру та мету проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - ДКВС України); порядок документування й оформлення результатів службових розслідувань, прийняття за ними рішення та їх виконання; компетенцію структурних підрозділів апарату Міністерства юстиції України, Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - органи), воєнізованих формувань, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, уповноважених органів з питань пробації, навчальних закладів, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ та організацій, створених для забезпечення виконання завдань ДКВС України (далі - установи), під час проведення службових розслідувань; права та обов`язки посадових осіб органів і установ під час проведення службових розслідувань.

Пунктом 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 №356/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 за № 295/26740 встановлено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з пунктом 2 розділу II вказаного Порядку службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника у разі: невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи і установи завдань; реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового чи начальницького складу кримінальне правопорушення.

Пунктом 6 розділу II вказаного Порядку визначено, що підставою для проведення службового розслідування є належним чином оформлений письмовий наказ уповноваженого на те начальника.

Згідно з пунктом 3 розділу III Порядку інші начальники мають право призначати службові розслідування стосовно осіб рядового і начальницького складу, якщо їм надано право призначати на посади та звільняти з посад, застосовувати заходи заохочення і накладати дисциплінарні стягнення на осіб, дії або бездіяльність яких стали підставою для проведення службового розслідування.

Згідно з п.8, 9 розділу III Порядку №356/5 проведення службового розслідування доручається прямому начальнику особи рядового чи начальницького складу, дії або бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об`єктивні висновки. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника особи рядового чи начальницького складу, дії чи бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Відповідно до п. 11 розділу III Порядку №356/5 забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено службове розслідування, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування.

Розділом V Порядку №356/5 передбачено, що службове розслідування повинне бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення уповноваженим на те начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк проведення службового розслідування може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку службового розслідування.

Згідно п. 1 розділу VIII Порядку № 356/5 за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування, який складається із вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині висновку зазначаються посада, звання, прізвище, ініціали виконавця (голови, членів комісії), який (які) проводив (ли) службове розслідування, підстави для проведення службового розслідування.

В описовій частині висновку зазначаються: відомості про обставини, за яких особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено службове розслідування, вчинила дію або бездіяльність, що стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки, що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в ДКВС України і на займаній посаді з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристика особи (зокрема наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), яка вчинила дисциплінарний проступок, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв`язку між діями або бездіяльністю особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено службове розслідування, та їх наслідками; умови, що передували вчиненню дії або бездіяльності чи спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено службове розслідування, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного; відомості про залучення до проведення службового розслідування фахівців та дані про них, подані ними результати.

У резолютивній частині висновку службового розслідування зазначаються: пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб рядового і начальницького складу конкретних видів заохочень або дисциплінарних стягнень, класифікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб рядового і начальницького складу, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; підтвердження чи спростовування відомостей, які стали підставою для його призначення; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

У разі відсутності в начальника, який призначив службове розслідування, повноважень щодо накладення дисциплінарного стягнення, в резолютивній частині висновку службового розслідування подається клопотання до старшого прямого начальника, який наділений відповідним правом, про накладення на особу рядового чи начальницького складу іншого виду дисциплінарного стягнення.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку №356/5 висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування.

Відповідно до п. 6, 7 розділу VIII Порядку №356/5 за результатами службового розслідування особи рядового і начальницького складу, стосовно яких воно проводилося, притягаються до відповідальності в установленому законом порядку.

За результатами службового розслідування особи рядового і начальницького складу, стосовно яких воно проводилося, притягаються до відповідальності у встановленому законом порядку.

Про накладення дисциплінарного стягнення за результатами службового розслідування видається наказ, зміст якого оголошується персоналу органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності її підлеглих забороняється.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі відмови особи рядового чи начальницького складу від ознайомлення з наказом під підпис безпосередній начальник такої особи спільно з посадовою особою підрозділу персоналу складає відповідний акт.

Особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що 15.01.2021 року проведено службове розслідування за фактом конфліктної ситуації, яка виникла між засудженими 31.12.2020 року та призвела до отримання ними тілесних ушкоджень, за результатами якого встановлено, що надзвичайна подія, яка трапилася в установі 31.12.2020 року, конфлікт та бійка між засудженими з використанням колючо ріжучих предметів, з нанесенням колото різаних ран, стала можливим в наслідок чисельних порушень та прорахунків в порядку організації несення служби відділів та частин, які безпосередньо підпорядковані першому заступнику начальника установи. Неспроможність першого заступника начальника установи підполковника внутрішньої служби Харківського Р.М. забезпечити виконання завдань з нагляду за засудженими, належної пильності та суворого дотримання вимог кримінально виконавчого законодавства особовим складом, нездатність організувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі і призвели до виникнення надзвичайних ситуацій, а саме отримання засудженим тілесних ушкоджень, а могло привести до летального випадку.

Першим заступником начальника установи заступником начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковником внутрішніх справ ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.1 посадової інструкції та п. 15 Розділу XIV Інструкції з організації нагляду - не забезпечено організацію роботи всіх підпорядкованих служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті; в порушення вимог п. 2.2 посадової інструкції та п. 13 Розділу XIV Інструкції з організації нагляду - не забезпечено ефективності нагляду за засудженими, їх надійної ізоляції та локалізації, здійснення заходів щодо запобігання та попередження злочинів, порушень режиму відбування покарання, не забезпечення виконання завдань з нагляду за засудженими; в порушення вимог п. 2.8 посадової інструкції - не забезпечено контролю за якістю виконання підлеглими службових завдань; в порушення вимог п. 8 Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечено безпеки засуджених; в порушення вимог п. 10 Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечено запобігання вчинення кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в установі; в порушення вимог Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечено виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення і порушення режиму в установах виконання покарань.

Позивач вказує на те, що в ході службового розслідування не були допитані засуджені ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з приводу бійки, причин та умов які цьому сприяли, не з`ясовано які тілесні ушкодження вони отримали, їх тяжкість, чи порушено за цим фактом кримінальне провадження та яка його перспектива. На переконання позивача, ніяких наслідків цієї конфліктної ситуації між засудженими не має і відповідно не має причино-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю позивача, згідно його посадової інструкції.

Проте, відповідно до долучених до матеріалів справи пояснень, які отримані заступником начальника установи із СВПР підполковником внутрішньої служби Онищенко Романом Миколайовичем від підполковника внутрішньої служби Харківського Р.М. 08.01.2021 року, від капітана внутрішньої служби ОСОБА_10 11.01.2021 року, від капітана ОСОБА_11 09.01.2021 року, від підполковника внутрішньої служби ОСОБА_12 15.01.2021 року, від молодшого інспектора ВНІБ Жуковського Я.А. 09.01.2021 року, 31.12.2020 року, від прапорщика ОСОБА_13 09.01.2021 року, від старшого сержанта ОСОБА_14 09.01.2021 року, від сержанта ОСОБА_15 09.01.2021 року, від прапорщика ОСОБА_16 09.01.2021 року, від майора ОСОБА_17 09.01.2021 року встановлено, що 31.12.2020 року в Державній установі «Торецька виправна колонія (№ 2)» сталася конфліктна ситуація між засудженими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що призвело до отримання ними тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 87-98).

З довідки, складеної в.о. начальника установи підполковника внутрішніх справ Шмаль Олександром встановлено, що 31.12.2020 року приблизно о 16 годині 15 хвилин від заступника ЧПНУ с-н вн. сл. ОСОБА_15 під час обходу л/с БПК по радіозв`язку було повідомлено ЧПНУ к-н вн.сл. ОСОБА_11 про те, що були виявлені засуджені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з тілесними ушкодженнями (т. 1 а.с. 106).

Листом Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» від 31.12.2020 року № 317-73чс проінформувала начальника Південно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України полковника вн.сл. Вадима Кірієнка, заступника керівника Костянтинівської міської прокуратури Романа Кучеренко, начальника відділу охорони, режиму та нагляду в Донецькій області управління Державної кримінальної виконавчої служби України Південно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції полковника вн.сл. Сергія Грабовського про конфлікт між засудженими, який стався 31.12.2020 року та призвів до отримання судженими тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 105).

Відповідно до постанови про поміщення засудженого в окрему камеру дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу (одиночну камеру) на загальних підставах встановлено, що засуджений ОСОБА_3 прийнятий в окрему камеру ДІЗО, ПКТ (ОК) о 21 год. 31 хв. 31.12.2020 року, через конфлікт з засудженим ОСОБА_2 31.12.2020 року (т. 1 а.с. 103, 104).

Враховуючи те, що матеріали справи підтверджено факт конфліктної ситуації, яка відбулась 31.12.2020 року у Державній установі «Торецька виправна колонія (№ 2)», висновки службового розслідування про порушення позивачем вимог Закону України «Про державну кримінально виконавчу службу України», посадової інструкції та Інструкції з організацію нагляду є правомірними.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом 2020 року неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності.

Так, відповідно наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 26.06.2020 № 57/ОС/СТ (том № 1 а.с. 199, том № 2 а.с. 12-зв. бік а.с. 12) на позивача, за недостатньо дієві засоби профілактики та попередження осіб, які звільнялися з органів ДКВСУ, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «догана»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 05.08.2020 № 75/ОС/СТ (том № 1 а.с. 230) на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (догана, наказ від 26.06.2020 № 57/ОС/СТ»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 05.08.2020 № 76/ОС/СТ (том 1 а.с. 210) на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «сувора догана»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 11.08.2020 № 85/ОС/СТ (а.с. 215) на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (сувора догана, наказ установи від 05.08.2020 № 75/ОС/СТ»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ (а.с. 218 т.1) на позивача, за фактом неякісного виконання своїх функціональних обов`язків, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «неповна посадова відповідність»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 16.10.2020 № 118/ОС/СТ (а.с. 226 т.1) на позивача, за неякісне виконання своїх функціональних обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 13.01.2021 № 4/ОС/СТ (том № 1 а.с. 198, том № 2 а.с. 11-зв.бік а.с. 11) на позивача, з урахуванням грубих порушень вимог чинних нормативно-правових актів, що регламентують діяльність установи та послаблення, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 15.01.2021 № 7/ОС/СТ на позивача, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, накладено дисциплінарне стягнення у виді «звільнення з органів ДКВС України» (а.с. 70-зв. бік а.с. 70 т.1).

Південно східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції виявило порушення при проведенні службових розслідувань, на підставі яких прийняті накази № 56/ос/ст. від 26.06.2020 року, № 57/ос/ст. від 26.06.2020 року, № 76/ос/ст. від 05.08.2020 року, № 111/ос/ст. від 12.10.2020 року, однак вказує на те, що на час розгляду справи позивачем не надано суду доказів скасування вищезазначених наказів.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 200/10693/20-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: Донецька область, м. Торецьк, вулиця Херсонська, 32) про скасування та визнання незаконним наказу №111/ос/ст від 12.10.2020 року начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» полковника вн. сл. Давидича В.М. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність відносно першого заступника начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» підполковника ОСОБА_1 відмовлено, рішення набрало сили з прийняттям Першим апеляційним адміністративним судом постанови 15 листопада 2021 року

Наказ №111/ос/ст від 12.10.2020 року начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» полковника вн. сл. Давидича В.М. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність відносно першого заступника начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» підполковника ОСОБА_1 визнано правомірним.

При цьому, наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 16.10.2020 № 118/ОС/СТ (а.с. 226 т.1) на позивача, за неякісне виконання своїх функціональних обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)» та наказ державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 13.01.2021 № 4/ОС/СТ (том № 1 а.с. 198, том № 2 а.с. 11-зв.бік а.с. 11) на позивача, з урахуванням грубих порушень вимог чинних нормативно-правових актів, що регламентують діяльність установи та послаблення, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)» на час розгляду справи позивачем в адміністративному або судовому порядку не оскаржувалися, отже є чинними. Доказів зняття дисциплінарних стягнень за вищенаведеними позивачем суду не надано.

Приписами пункту 14 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Враховуючи наявність не знятих дисциплінарних стягнень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач правомірно застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, який є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо того, що спірний наказ не містить посилання на положення Кодексу законів про працю України, оскільки правові основи організації та діяльності Державної кримінально - виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23 червня 2005 року № 2713-ІV (далі - Закон № 2713-ІV).

Також є неприйнятними твердження апелянта про некомпетентність членів комісії службового розслідування, оскільки зазначені доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді, як першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду.

Крім того, позивач не був позбавлений можливості звернутися до комісії з заявою про часткову некомпетентність та досвідченість складу комісії до затвердження висновків про службове розслідування, однак з відповідною заявою позивач звернувся вже після такого затвердження.

З огляду на вищезазначені положення, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що спірний наказ є правомірним, оскільки позивача у відповідності до законодавства притягнуто до дисциплінарної відповідальності за дисциплінарний проступок, вчинення якого доведено належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, при цьому, доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи позовних вимог, яким надавалась оцінка судом першої інстанції.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 310 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року в справі № 200/1633/21-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року в справі № 200/1633/21-а залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 27 січня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 1 лютого 2022 року.

Судді А. В. Гайдар

Т.Г.Гаврищук

І. Д. Компанієць