Справа № 520/26317/21
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 р. № 520/26317/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області від 26.11.2021 про відкриття виконавчого провадження №67670565 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича від 26.11.2021 про відкриття виконавчого провадження №67670565 прийнята всупереч нормам діючого законодавства, оскільки виконавчий напис не відповідає вимогам абзаців 6, 7 ч. 1 ст. 89 Закону України «Про нотаріат» щодо змісту виконавчого напису, який має містити, зокрема, суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника. Як свідчить зміст виконавчого напису, він не містить всіх сум, в ньому не зазначено розмір плати, сплаченої стягувачем, яка підлягає стягненню з боржника. Отже, приватний виконавець у даному випадку був зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачеві, що зроблено не було. Виходячи з цього, постанова від 26.11.2021 про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 10.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку, передбаченому статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №67670565.

Позивач в судове засідання, призначене на 19.01.2022 о 12:00 год., не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання, призначене на 19.01.2022 о 12:00 год., не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що враховуючи, що у виконавчому написі від 28.05.2021, вчиненому ПН КМНО Данич О.Ф. та у заяві стягувача зазначено адресу реєстрації та адресу фактичного проживання боржника у Харківській області, у приватного виконавця були всі підстави для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій у виконавчому окрузі Харківської області та приватним виконавцем дотримано вимог чинного законодавства.

Третя особа в судове засідання, призначене на 19.01.2022 о 12:00 год., не прибула, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Правом надати пояснення не скористалась, у встановлений судом строк документи до суду не надходили.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернулось до Приватного виконавця виконавчого округу Харківського округу Амельченка Віталія Петровича із заявою №19612505/3 від 17.09.2021 про примусове виконання виконавчого напису №11912 від 28.05.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 20482,73 грн.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Харківського округу Амельченка Віталія Петровича від 26.11.2021 було відкрито виконавче провадження №67670565 з примусового виконання виконавчого напису №11912 від 28.05.2021 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 20482,73 грн, згідно кредитного договору від 03.06.2011, укладеного з АТ "Дельта Банк".

Посилаючись на те, що у відповідача не було підстав для винесення вищевказаної постанови, оскільки виконавчий напис не відповідає вимогам абзаців 6, 7 ч. 1 ст. 89 Закону України «Про нотаріат», позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 87 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII (далі - Закон №3425) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону № 3425).

Відповідно до статті 89 Закону №3425 у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення в тому числі на підставі виконавчих написів нотаріусів. Виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення (ст. 91 Закону № 3425).

Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернулось до Приватного виконавця виконавчого округу Харківського округу Амельченка Віталія Петровича із заявою №19612505/3 від 17.09.2021 про примусове виконання виконавчого напису №11912 від 28.05.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 20482,73 грн.

26.11.2021 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67670565.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною четвертою статті 4 Закону №1404-VIII установлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа, а саме: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Судом з матеріалів справи встановлено, що наданий до суду виконавчий напис відповідає вимогам, зазначеним в ч. 1 ст. 4 Закону України №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Отже, на етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа.

У позовній заяві позивач зазначила, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом незаконно на підставі простого письмового договору, що не був посвідчений нотаріально, та відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, підставою для вчинення виконавчого напису може бути лише нотаріально посвідчений договір.

З приводу цього суд зазначає, що Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок №296/5, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Відповідно до підпунктів 7.1, 7.6 Глави 16 розділу II Порядку № 296/5 у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Отже, відповідальність за вчинення виконавчого напису відповідно до вимог Глави 16 розділу II Порядку № 296/5 несе нотаріус, як особа, яка вчиняє виконавчий напис.

Згідно з статтею 50 Закону № 3425 нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Доказів визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, або його скасування у судовому порядку до суду позивачем не надано. Окрім того, правомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису не є предметом розгляду у даній справі.

Щодо розбіжності резолютивних частин постанови суд зазначає, то дійсно у постанові про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2021 ВП № 67670565 допущено технічну помилку, а саме замість суми 19282,96 грн зазначено 1282,96 грн, тобто пропущено одну цифру. Проте, всі інші дані та сума загальної заборгованості відповідають виконавчому напису №11912 від 28.05.2021.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №67670565 від 26.11.2021.

Керуючись статтями 241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича (майдан Захисників України, буд. 7/8, 1 пов., м. Харків, 61001, РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (вул. Смальстоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, 79018, ) про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 19.01.2021.

Суддя Д.А. Волошин