Справа № 520/46/22
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

24 січня 2022 року Справа № 520/46/22
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не невиплати грошової компенсації за неотримані предмети речового забезпечення; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за неотримані предмети речового забезпечення.
Дослідивши позовну заяву та доданні до неї документи, суддя дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, керуючись наступним.
Згідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Позивач в поданому адміністративному позові просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась не нарахуванні та не виплаті йому при звільненні 10.08.2018 грошової компенсації за неотримані предмети речового забезпечення.
Позивачем разом з позовом подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду , яке обґрунтовано тим, що про наявність порушеного права позивач дізнався у листопаді 2021 року після звернення до адвокатського об`єднання за правовою допомогою.
З цього приводу суд зазначає, що судовою палатою з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19 визначено правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно та строки її виплати.
Так, зі змісту положень Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232, висновується, що речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю, а спрямоване насамперед на задоволення потреб військовослужбовців під час несення ними військової служби.
Такі гарантії щодо забезпечення військовослужбовців доречно порівняти із подібними категоріями трудового законодавства, а саме пунктом 3 частини першої статті 29 КЗпП України, відповідно до якого власник або уповноважений ним орган зобов`язаний до початку роботи за укладеним трудовим договором забезпечити працівника необхідними для роботи засобами.
Варто також мати на увазі, що речове майно може бути різноманітним: майном особистого користування (предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування військовослужбовців) та інвентарним майном, яке є власністю військової частини та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення бойового чергування, варти тощо. Лише перший вид майна, у разі його неотримання, підлягає грошовій компенсації. Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця.
Чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини. Умовою для виникнення такого обов`язку є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.
Отже, компенсація вартості за неотримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні статті 116 КЗпП України.
Враховуючи визначену у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19 правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Такий правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом, зокрема, в постановах від 26 травня 2021 року у справі №380/5093/20, 30 серпня 2021 року у справі № 520/7668/2020.
Судом встановлено, що позивач звільнений з військової служби 10.08.2018 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2018 № 167.
Однак, з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду 29.12.2021 року, тобто з пропуском місячного строку, встановленого чинним Кодексом адміністративного судочинства України.
Суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що строк звернення до суду необхідно обчислювати з листопада 2021 року, а саме з дня направлення запиту до відповідача та отримання відповіді на нього, оскільки з цього часу позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, що не змінює дати виникнення права на звернення до суду.
У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1 ст.123 КАС України).
Отже, позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку або надати докази того, що строк звернення до суду не пропущено.
Згідно частини 2 ст.169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду або докази того, що строк звернення до суду не пропущено.
Керуючись статтями 160,161,169 УАС України, суд,-
У Х В А Л И В :
Клопотання представника позивача про п поновлення строку на звернення до суду залишити без задоволення.
Позовну заяву залишити без руху.
Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали.
Повідомити позивачу про можливість виправлення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду або докази того, що строк звернення до суду не пропущено.
Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зоркіна Ю.В.