Справа № 160/23832/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
29 листопада 2021 року ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
2)зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 з 08.10.1985 року по 29.09.1988 року на виборній посаді секретарем комітету комсомолу шахти ім. В.І. Леніна Гірницького райкому ЛКСМУ м. Макіївка та провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за віком на пільгових умовах з дня звернення з заявою про перерахунок пенсії, тобто з 19.05.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Цією ухвалою запропоновано відповідачу надати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
11 січня 2022 року на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року на адресу суду від головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначає, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу за Списком№1 періоду роботи ОСОБА_1 на виборній посаді та у перерахуванні пенсії є правомірною. Відповідно до розрахунку стажу до пільгового стажу за Списком №1 зараховано період з 04.03.1983 року по 07.10.1985 року та з 06.10.1988 року по 21.08.1992 року, з 22.09.1992 року по 30.07.1998 року. Період роботи позивача до 01.01.1992 року складає 5 років 7 місяців 29 днів (періоди з 04.03.1983 року по 07.10.1985 року, з 06.10.1988 року по 01.01.1992 року), отже, норми ст. 100 Закону України Про пенсійне забезпечення на позивача не розповсюджуються. Зарахування часу роботи на виборних та інших відповідальних посадах в партійних і комсомольських органах до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону №1788, законодавством не передбачено. Відтак, у задоволенні позову просив відмовити.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 є громадянин України, що підтверджується паспортом громадянина України у формі ІD картки № НОМЕР_2 від 15.10.2019.
Позивач звернувся до Петропавлівського сектору обслуговування громадян (Сервісного центру) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, а саме: здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком на пільгових умовах за період з дня призначення пенсії, з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком №1, за період роботи з 08.10.1985 року по 29.09.1988 року на виборній посаді секретарем комітету комсомолу шахти ім. В.І. Леніна Гірницького райкому ЛКСМУ м. Макіївка.
До заяви про перерахунок пенсії позивачем було надано:
- копія трудової книжки серія НОМЕР_3 ;
копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_2 від 15.10.2019 року;
копія довідки від 28.11.2016 року №200 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;
копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 05.04.2011 року.
Не погоджуючись з відмовою у перерахунку пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Положенням ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно із п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.
Відповідно до п. "а" статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р. затверджено Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пунктом 3 якого встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.
Згідно із п. 97 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 р., у тих випадках, коли робітник чи службовець був обраний на виборну посаду, робота на такій посаді в межах не більше 5 років прирівнюється при визначенні права на пенсію на пільгових умовах або у пільгових розмірах до роботи, яка передувала обранню на цю посаду (із застосуванням правила, передбаченого передостаннім абзацом пункту 109).
Відповідно до п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 р., робота на виборних та інших відповідальних посадах в партійних та комсомольських органах, в тому числі в політвідділах та політуправліннях, зараховується в стаж, що дає право на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах, за умови, якщо перерва між роботою в партійних і комсомольських органах та наступною роботою, не перевищує трьох місяців та якщо робота в партійних та комсомольських органах безпосередньо передувала або за нею безпосередньо слідувала робота, що дає право на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р. затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", яким встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п. 1 вказаного Порядку).
Згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно з відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , останній працював:
з 02.10.1981 року по 18.12.1981 року майстром по ремонту обладнання в енергокомпресному цеху;
з 18.12.1981 року по 10.02.1983 року механіком в енергокомпресному цеху;
з 04.03.1983 року по 13.06.1983 року учнем гірника по ремонту гірничих виробок 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті ім. В.І. Леніна Радянського виробничого об`єднання по добуванню вугілля Советскуголь №1;
з 13.06.1983 року по 12.07.1983 року гірником по ремонту гірничих виробок 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті ім. В.І. Леніна Радянського виробничого об`єднання по добуванню вугілля Советскуголь №1;
з 12.07.1983 року по 07.10.1985 року гірником по ремонту гірничих виробок 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті ім. В.І. Леніна Радянського виробничого об`єднання по добуванню вугілля Советскуголь №1;
08.10.1985 року був обраний секретарем комітету комсомолу шахти ім. В.І. Леніна Гірницького райкому ЛКСМУ м. Макіївка;
29.09.1988 року був звільнений від займаної посади секретаря комітету комсомолу шахти ім. В.І. Леніна Гірницького райкому ЛКСМУ м. Макіївка;
з 06.10.1988 року по 01.09.1990 року помічником начальника підготовчої дільниці підземним з повним робочим днем в шахті ім. В.І. Леніна Радянського виробничого об`єднання по добуванню вугілля Советскуголь №1;
з 01.09.1990 року по 01.06.1991 року начальником підготовчої дільниці підземним з повним робочим днем в шахті ім. В.І. Леніна Радянського виробничого об`єднання по добуванню вугілля Советскуголь №1;
з 01.06.1991 року по 30.07.1998 року начальником шахтного транспорту підземним з повним робочим днем в шахті ім. В.І. Леніна Радянського виробничого об`єднання по добуванню вугілля Советскуголь №1.
Отже, період між днем звільнення з роботи на пільгових умовах та днем призначення на виборну посаду не перевищував строк передбачений п.109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсії, що затверджено постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590.
Суд зазначає, що непризначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки або інших бухгалтерських документів. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці або бухгалтерських документах.
За таких обставин, суд вважає безпідставним незарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його роботи з 08.10.1985 року по 29.09.1988 року на виборній посаді секретарем комітету комсомолу шахти ім. В.І. Леніна Гірницького райкому ЛКСМУ м. Макіївка.
Наведене доводить, що відмовляючи зараховувати період роботи позивача з 08.10.1985 року по 29.09.1988 року на виборній посаді секретарем комітету комсомолу шахти ім. В.І. Леніна Гірницького райкому ЛКСМУ м. Макіївка до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Між тим, позовна вимога про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за віком на пільгових умовах з дня звернення з заявою про перерахунок пенсії, тобто з 19.05.2021 року не може бути задоволена судом, оскільки позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права і суд не може втручатись в дискреційні повноваження пенсійного органу.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює нарахування та призначення пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Відтак, виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень.
Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням положень ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати головне управління пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно, з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Отже, оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст. ст.241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 з 08.10.1985 року по 29.09.1988 року на виборній посаді секретарем комітету комсомолу шахти ім. В.І. Леніна Гірницького райкому ЛКСМУ м. Макіївка.
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук