Справа № 520/20990/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28 січня 2022 р. справа № 520/20990/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку ст.263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян №8 (сервісний центр), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним рішення №87 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Головним управлінням в Харківській області відділом обслуговування громадян №8 (сервісний центр) від 07.09.2021, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зарахуванні період навчання з 01.09.1978 р. по 12.06.1985 р.. який перетинається з періодом робот, періоди роботи з 08.07.1981 по 30.09.1981 роки та період роботи з 14.01.1993 по 12.05.1994 роки; 2) зобов`язання Головного управління в Харківській області відділ обслуговування громадян №8 (сервісний центр) призначити пенсію за віком врахувавши період навчання з 01.09.1978 р. по 12.06.1985 роки в Донецькому політехнічному інституті, який перетинається з періодом робот, період роботи з 08.07.1981 по 30.09.1981 роки в Стройуправлінні №3 треста «Донецькжилстрой №2» та період роботи з 14.01.1993 по 12.05.1994 роки в кооперативі «Промстрой», з моменту звернення до Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, тобто з 01.09.2021 року.

Ухвалою суду від 28.10.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі у порядку ст.263 КАС України.

Ухвалою суду від 30.11.2021 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Період відпустки з 28.12.2021р. по 31.12.2021р., з 01.01.2022р. по 06.01.2022р., з 25.01.2022р. по 26.01.2022р., вихідні та святкові дні з 25.12.2021р. по 27.12.2021р., з 07.01.2022р. по 09.01.2022р., знаходження на лікарняному з 10.01.2022р. по 14.01.2022р. зумовили розгляд справи по суті 28.01.2022р.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не зараховано до трудового стажу період навчання з 01.09.1978 р. по 12.06.1985 р., який перетинається з періодом робот, періоди роботи з 08.07.1981 по 30.09.1981 роки та період роботи з 14.01.1993 по 12.05.1994 роки.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не скористався своїм правом подання відзиву на позов.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, з поданим позовом не погодився.

В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже наявні у справі докази повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом установлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією трудової книжки серії НОМЕР_1 підтверджені наступні періоди роботи та навчання позивача:

з 03.07.1979 по 09.08.1979 - проходив виробничу практику з повним робочим днем у шахті;

з 03.09.1980 по 07.07.1981 - працював каменщиком;

з 08.07.1981 по 30.09.1981 - працював тимчасово бетонником;

з 01.12.1982 по 31.12.1982 - працював тимчасово монтажником;

з 13.06.1983 по 30.07.1983 - проходив виробничу практику з повним робочим днем на підземних роботах;

з 15.06.1984 по по 31.07.1984 - проходив виробничу практику з повним робочим днем на підземних роботах;

з 01.09.1981 по 31.07.1985 - поновлений на другий курс в Донецькому політехнічному інституті, де проходив навчання;

з 29.05.1985 по 31.07.1985 - працював стекольщиком;

з 27.08.1985 по 13.01.1993 - працював на різних посадах у Куйбишевському шахтобудівельному управлінні Треста "Донецькжитлобуд";

з 14.01.1993 по 12.05.1994 - працював заступником голови кооператива;

з 13.05.1994 по 01.03.1995 - працював директором будівельних та інженерних конструкцій;

з 05.03.1995 по 06.05.1996 - працював комерційним директором;

з 07.05.1996 по 07.03.1997 - працював комерційним директором;

з 10.03.1997 по 30.12.1998 - працював на посаді директора;

з 20.01.2004 по 01.07.2004 - працював заступником директора по виробництву;

з 19.03.2007 по 27.02.2009 - працював менеджером проекту;

з 02.03.2009 по 30.01.2015 - працював менеджером проекту;

з 02.02.2015 по 08.12.2019 - працював менеджером проекту;

з 09.01.2020 по 02.01.2021 - отримував виплату по безробіттю відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Вказані записи скріплені підписами та печатками підприємств, мають посилання на відповідні накази про призначення та звільнення з роботи, на підставі яких внесено записи у трудову книжку.

Також матеріли справи містять копію диплома НОМЕР_2 , згідно записів якого заявник в 1978 році вступив до Донецького політехнічного інституту та в 1985 році закінчив повний курс за спеціальністю будівництво підземних споруд і шахт.

01.09.2021 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком та відповідними документами, що підтверджено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві на позов.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.09.2021 року №87 відмовлено заявнику в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Зі змісту вказаного рішення в якості підстави для відмови в призначенні пенсії за віком пенсійним органом зазначено наступне: "Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

За наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж, обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства, становить 14 років 04 місяці 23 дні.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 10.08.1979 р., оскільки по-батькові заявника не відповідає по-батькові згідно паспортних даних та період навчання з 01.09.1978 р. по 12.06.1985 р., який перетинається з періодом роботи.

Для зарахування до страхового стажу вищевказаних періодів необхідно надати уточнюючу довідку про період навчання на денній формі та виправити належним чином по -батькові в трудовій книжці.

Крім того, періоди роботи згідно записів трудової книжки з 08.07.1981 по 30.09.1981 рр. (не читається печатка), з 14.01.1993 по 12.05.1994 рр. (є виправлення в році наказу на прийом) потребують підтвердження уточнюючими довідками."

У доповненнях до відзиву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області зазначено, що "період навчання ОСОБА_1 не підлягає зарахуванню у розрахунок стажу та потребує уточнення, оскільки згідно диплому період навчання заявника у Донецькому політехнічному інституті - з 01.09.1978 р. по 12.06.1985 р., згідно додатку до зазначеного диплому період навчання - з 01.09.1980 р. по 30.06.1985 р., згідно записів трудової книжки у період з 03.09.1980р. по 07.07.1981р., з 08.07.1981р. по 30.09.1981р. ОСОБА_1 працював у Тресті "Донецькжитлобуд", з 01.12.1982 р. по 31.12.1982 р. - у Донецькому політехнічному інституті, з 29.05.1985 р. по 31.07.1985 р. - у Куйбишевському шахтобудівельному управлінні. Крім того, згідно записів трудової книжки заявник з 01.09.1981р. поновлений на другий курс навчання у Донецькому політехнічному інституті, записи про відрахування, перебування в академічній відпустці - відсутні."

Отже, пенсійним органом до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки по-батькові заявника не відповідає по-батькові згідно паспортних даних; період навчання з 01.09.1978 р. по 12.06.1985 р., який перетинається з періодом роботи; періоди роботи згідно записів трудової книжки з 08.07.1981 по 30.09.1981 рр. (не читається печатка), з 14.01.1993 по 12.05.1994 рр. (є виправлення в році наказу на прийом).

Не погодившись із відповідністю закону управлінського волевиявлення пенсійного органу з приводу відмови в призначенні пенсії, заявник ініціював даний спір.

Перевіряючи відповідність закону вчиненої владним суб`єктом у спірних правовідносинах управлінської дії, суд зазначає наступне.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтею 46 Конституції України проголошено право громадян на соціальний захист.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Отже, оскільки і Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України від 05.11.1991р. №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як однопредметного та рівносильного акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням дії норм Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

У силу положень ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" додатково регламентована нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі за текстом - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 4.1 розділу IV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Пунктом 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Розглядаючи справу, суд зважає, що пенсійний орган визнав показник спеціального страхового стажу у 14 років 04 місяці 23 дні.

До цього показника пенсійний орган не включив періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки по-батькові заявника не відповідає по-батькові згідно паспортних даних.

Водночас, до матеріалів справи заявником додано копію рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2021 року по справі №623/4194/21, яким встановлено факт, що правовстановлюючий документ трудова книжка НОМЕР_3 від 10.08.1979 року та правовстановлюючий документ диплом серії НОМЕР_2 виданий рішенням Державної екзаменаційної комісії від 12.06.1985 року на ім"я " ОСОБА_2 " належить ОСОБА_1 , а на російській мові " ОСОБА_2 ".

Вказане рішення набрало законної сили 23.12.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, на час розгляду справи підтверджено факт, що правовстановлюючий документ трудова книжка НОМЕР_3 від 10.08.1979 року належить ОСОБА_1 .

Стосовно періоду навчання з 01.09.1978 р. по 12.06.1985 р., який перетинається з періодом роботи та періодів роботи згідно записів трудової книжки з 08.07.1981 по 30.09.1981 рр. (не читається печатка), з 14.01.1993 по 12.05.1994 рр. (є виправлення в році наказу на прийом), суд зазначає наступне.

З наявною в матеріалах справи копії диплома НОМЕР_2 , заявник в 1978 році вступив до Донецького політехнічного інституту та в 1985 році закінчив повний курс за спеціальністю будівництво підземних споруд і шахт.

За даними трудової книжки НОМЕР_3 від 10.08.1979 року у період з 08.07.1981 по 30.09.1981 заявник працював тимчасово бетонником у Тресті "Донецькжитлобуд"; у період з 14.01.1993 по 12.05.1994 - працював заступником голови кооперативу "Промстрой".

Вказані записи скріплені підписами та печатками підприємств, мають посилання на відповідні накази про призначення та звільнення з роботи, на підставі яких внесено записи у трудову книжку.

За приписами ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Правила ведення трудових книжок працівників були затверджені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників (затверджена наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р., зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110; далі за текстом Інструкція №58), а правила підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (затверджений постановою КМУ від 12.08.1993р. №637; далі за текстом Порядок №637).

Пунктом п. 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 31 березня 2020 року у справі № 678/65/17 та від 09.07.2020р. по справі № 235/7688/16-а.

Водночас, записами трудової книжки заявника підтверджені спірні періоди роботи з 08.07.1981р. по 30.09.1981р. та з 14.01.1993р. по 12.05.1994р.

Також, в трудовій книжці заявника наявний запис про поновлення на другий курс навчання у Донецькому політехнічному інституті та закінчення навчання в цьому інституті.

Крім того, відповідачем не заперечується факт подання заявником до заяви про призначення пенсії відповідного пакету документів (копії) для призначення пенсії.

До того ж, у спірному рішенні пенсійним органом не надано жодної оцінки трудової діяльності, у тому числі, виробничої практики заявника, у період навчання ним у Донецькому політехнічному інституті, чи зараховані ці періоди до страхового стажу заявника.

З цих міркувань, суд доходить до переконання про те, що оскаржене рішення пенсійного органу містить нездоланний та непереборний дефект створення і було прийнято при неповно з`ясованих обставинах, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з п.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обов`язок доведення відповідності оскарженого рішення (діяння) закону за критеріями п.2 ч.2 КАС України у силу ч.2 ст.77 КАС України покладено саме на владного суб`єкта.

В свою чергу, владним суб`єктом правомірності спірного рішення не наведено та належних доказів вказаного не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, відмовивши у призначенні пенсії передчасно, не з`ясувавши всіх обставин у повному обсязі та не надавши їм обґрунтованої оцінки, що зумовлює визнати протиправним і скасувати вчинене адміністративним органом владного управлінського волевиявлення.

Разом з тим, враховуючи, що владним суб`єктом протиправно не враховано спірні періоди до стажу заявника та прийнято спірне рішення, застосовуючи інститут виходу за межі позовних вимог, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення №87 від 07.09.2021р., а також обтяжити владного суб`єкта обов`язком повторно розглянути заяву позивача від 01.09.2021 року, з урахуванням висновків суду у даній справі.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Так, заявником при зверненні до суду було сплачено 1816,00 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією 19.10.2021р. Проте, заявлені у межах даної справи вимоги підлягали оплаті судовим збором у сумі 908,00 грн.

Отже, співвідносно до обсягу задоволених вимог, стягненню з відповідача-владного суб`єкта на користь заявника підлягає сума у розмірі 726,40 грн.

При цьому, зайво сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. може бути повернуто за процедурою згідно ст. 7 Закону України "Про судовий збір", натомість підстав для його стягнення з владного суб`єкта немає.

Суд також враховує, що необґрунтована перешкода у користуванні правами у спірних правовідносинах у пенсійній галузі була створена рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а тому присуджену позивачу компенсацію судових витрат зі сплати судового збору належить стягнути саме з вказаного владного суб`єкта.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №87 від 07.09.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) від 01.09.2021 року, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 726,40 грн. (сімсот двадцять шість гривень 40 копійок).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева