Справа № 520/4113/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 р. Справа № 520/4113/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Всеукраїнської громадської організації "Український правовий союз", товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд", Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 27.09.21 року у справі № 520/4113/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Хоружівка"

до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

треті особи товариство з обмеженою відповідальністю "Агротон-С", Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", Всеукраїнська громадська організація "Український правовий союз", приватне підприємство "Агрофірма Кальдівка", Фермерське господарство "Альянс", товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Хоружівка", звернувся до суду з адміністративним позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю "Агротон-С", Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", Всеукраїнська громадська організація "Український правовий союз", приватне підприємство "Агрофірма Кальдівка", Фермерське господарство "Альянс", товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд", в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми в частині непроведення з 01.01.2018 року перевірок відомостей про всеукраїнський статус громадського об`єднання - Всеукраїнської громадської організації Український правовий Союз, 2;

- визнати таким, що втрачений з 01.01.2018 р. всеукраїнський статус громадського об`єднання Всеукраїнська громадська організація Український правовий Союз, 2;

- зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Суми, внести запис про втрату громадським об`єднанням Всеукраїнська громадська організація Український правовий Союз, 2 статусу всеукраїнського до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Суми скасувати державну реєстрацію Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Український правовий Союз.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №520/4113/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми в частині непроведення з 01.01.2018 року перевірок відомостей про всеукраїнський статус громадського об`єднання - Всеукраїнської громадської організації Український правовий Союз, 2.

Зобов`язано Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Суми внести запис про втрату громадським об`єднанням Всеукраїнська громадська організація Український правовий Союз статусу всеукраїнського до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хоружівка" витрати на сплату судового збору у сумі 4540 грн 00 коп.

Відповідач, Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №520/4113/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа, Всеукраїнська громадська організація "Український правовий союз", також не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №520/4113/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також, товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд", не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №520/4113/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг відповідач та треті особи зазначили, що бездіяльність відповідача щодо непроведення перевірок відомостей про всеукраїнський статус громадського об`єднання не порушує права, свободи та інтересів позивача, а цей спір, на їх думку, має очевидно штучний характер. Також посилаються на пропущення строку звернення позивачем до суду з даним позовом. Крім того, посилаються на порушення порядку розгляду справи.

Позивачем надано відзив на апеляційні скарги, в якому зазначені доводи щодо безпідставності вимог апеляційних скарг.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що спір виник щодо бездіяльності відповідача в частині непроведення з 01.01.2018 року перевірок всеукраїнського статусу громадського об`єднання - Всеукраїнської громадської організації Український правовий Союз, 2.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.01.2021 р. та Реєстру громадських об`єднань Всеукраїнська громадська організація "Український Правовий Союз" зареєстрована 12.08.2004, р. , номер запису: 000016, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 36022, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Старий Поділ, будинок 8, останній запис про реєстраційну дію: виправлення помилок, 18.10.2012 р. 08:03:40, 9000161, дані про відокремлені підрозділи юридичної особи - відомості відсутні.

Листом начальника управління Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 04.01.2021 р. №106/ПІ/Т/206/20 на запит про надання публічної інформації про Всеукраїнську громадську організацію Український правовий Союз повідомлено, що перевірка відомостей про всеукраїнський статус організації не здійснювалась.

У зв`язку з тим, що в реєстрі не містяться відомості про проведені перевірки та відсутній запис про направлення відповідного повідомлення згідно ч. 1 ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" позивач вважає, що дана громадська організація не має статусу всеукраїнської та не перевірялась відповідачем жодного разу, що є протиправною бездіяльністю відповідача, тому звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що до повноважень відповідача належить щорічна перевірка відомостей та підтвердження статусу всеукраїнського громадського об`єднання, у межах спірних правовідносин відповідачем таких дій вчинено не було, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача. Належним способом відновлення порушеного права позивача, за висновками суду першої інстанції є зобов`язання відповідача внести запис про втрату громадським об`єднанням Всеукраїнська громадська організація Український правовий Союз, 2 статусу всеукраїнського до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи та фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» .

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» суб`єктами державної реєстрації є, зокрема, територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об`єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об`єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об`єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Державний реєстратор у своїй діяльності керується Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Законом України «Про громадські об`єднання», Порядком державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 р. №359/5 та іншими нормативно-правовими актами.

Положенням про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року № 1707/5, згідно з яким Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань, відповідно до пп. 4.56 п. 4 4.56 здійснює відповідно до закону державну реєстрацію громадських об`єднань, їхніх відокремлених підрозділів, громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання, обласних, регіональних, республіканських, місцевих та первинних професійних спілок, їх організацій та об`єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських та місцевих організацій роботодавців та їх об`єднань, постійно діючих третейських судів; державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження.

Відповідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про громадське об`єднання» громадське об`єднання, зареєстроване в установленому законом порядку, може мати всеукраїнський статус за наявності у нього відокремлених підрозділів у більшості адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у частині другій статті 133 Конституції України, і якщо таке громадське об`єднання підтвердило такий статус у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Запис про державну реєстрацію Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» був внесений до реєстру 19.08.2004 р., тобто на час дії Закону України «Про об`єднання громадян».

Відповідно до ч. 7 розд. V Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про громадські об`єднання» всеукраїнські та міжнародні громадські організації, зареєстровані на день введення Закону України «Про громадські об`єднання» в дію, вважаються громадськими організаціями, що підтвердили свій всеукраїнський статус. Таким чином, Всеукраїнська громадська організація «Український правовий союз» вважається такою, що підтвердила свій всеукраїнський статус.

У 2009 році запроваджено Єдиний реєстр громадських формувань, проте всеукраїнські громадські організації не були зобов`язані підтверджувати свій статус та вносити відомості про відокремлені підрозділи до вказаного реєстру. Таким чином інформація про наявні відокремлені підрозділи Всеукраїнської громадської організації «Український правовий союз» відсутня і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації у разі виявлення наявності у громадського об`єднання, що підтвердило свій всеукраїнський статус, меншої кількості відокремлених підрозділів, ніж передбачено частиною першою статті 19 Закону України "Про громадські об`єднання", надає (надсилає рекомендованим листом з повідомленням про вручення) громадському об`єднанню письмове повідомлення про наявність підстав для втрати громадським об`єднанням всеукраїнського статусу і вносить до Єдиного державного реєстру запис про направлення такого повідомлення.

Згідно з ч. 2 ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі якщо через 60 днів після отримання письмового повідомлення про наявність підстав для втрати громадським об`єднанням всеукраїнського статусу кількість відокремлених підрозділів громадського об`єднання, за даними Єдиного державного реєстру, не відповідатиме вимогам частини першої статті 19 Закону України "Про громадські об`єднання", суб`єкт державної реєстрації приймає рішення про втрату громадським об`єднанням всеукраїнського статусу та вносить до Єдиного державного реєстру відповідний запис. Копія зазначеного рішення надається (надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення) громадському об`єднанню не пізніше наступного дня після його прийняття.

Проте, хоча інформація про наявні відокремлені підрозділи Всеукраїнської громадської організації «Український правовий союз» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутня, наявність відокремлених підрозділів, як зазначив відповідач, встановлено з матеріалів реєстраційної справи, відомості про які подані для державної реєстрації Всеукраїнської громадської організації «Український правовий союз» згідно Закону України «Про об`єднання громадян».

Крім того, програмними засобами ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесення запису про направлення повідомлення про виявлення наявності у громадського об`єднання, що підтвердило свій всеукраїнський статус, меншої кількості відокремлених підрозділів, ніж передбачено частиною першою статті 19 Закону України «Про громадські об`єднання», внесення рішення про втрату громадським об`єднанням всеукраїнського статусу, внесення відомостей про всеукраїнський статус громадського об`єднання не передбачено.

Щодо відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців відомостей про організаційно-правову форму «Всеукраїнська громадська організація» слід зазначити, що Класифікацією організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004 передбачено лише такі організаційно-правові форми господарювання як «Громадська організація» та «Громадська спілка». Визначення «всеукраїнська» стосується саме статусу громадського об`єднання у розумінні статей 10, 19 Закону України «Про громадські об`єднання» та може міститися у його назві.

Тому колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо відсутності всеукраїнського статусу у Всеукраїнської громадської організації «Український правовий союз» необгрунтованим та безпідставним.

Крім того, колегія суддів зазначає, що статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У рішенні від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Порушенням охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки особи у сфері публічно-правових відносин.

Отже, обов`язковими умовами для набуття особою права на судовий захист є: 1) безпосередня участь цієї особи (позивача у справі) в переданих на вирішення до адміністративного суду публічно-правових відносинах; 2) володіння позивачем у цих відносинах певним обсягом прав чи прагнення особи набути певні матеріальні або нематеріальні блага з метою задоволення своїх інтересів; 3) вчинення неправомірного зазіхання державою на ці права чи створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага у спірних правовідносинах, внаслідок чого належні позивачеві права чи охоронювані законом інтереси набувають ознак порушених.

Наявність цих ознак є необхідною передумовою для одержання особою правового захисту та можливого застосування в подальшому державою заходів примусу на поновлення порушеного права чи інтересу шляхом прийняття адміністративним судом відповідного рішення.

У випадку ж коли рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень в цих відносинах не створюють для особи адміністративно-правових наслідків, то фактично позов спрямований не на відновлення порушених прав чи інтересів, а на досягнення інших цілей, забезпечення яких не відповідає встановленому статтею 2 КАС України завданню адміністративного судочинства.

Таким чином, особа може отримати захист своїх прав та інтересів у судовому порядку лише в тому випадку, якщо вона є учасником відповідних відносин і в цих відносинах певним чином були порушені, невизнані або оспорювані її права та інтереси. В іншому випадку така особа не може бути носієм порушеного права (інтересу).

У постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 802/2678/15-а вказано, що вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Тобто обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 822/3345/17 зазначено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, за висновками Верховного Суду судовому захисту підлягають лише порушені права та охоронювані законом інтереси позивача. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача. Відсутність порушених прав або законних інтересів є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, зміст суб`єктивного права, про порушення якого стверджується в позовній заяві, міркування, висловлені на його підтвердження, дійсний характер (природа) бездіяльності, яка позивачем кваліфікується як порушення його прав, у тому числі при оскарженні рішення третейського суду, розуміння того, що незгода з рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 23.11.2020 року у справі №1/303 за позовом ТОВ «Кернел-Трейд» до TОB Агрофірма «Хоружівка» про зобов`язання виконання умов договору поставки та стягнення штрафних санкцій не може мати на меті звернення до суду з позовом саме до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у тому числі для відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, дає підстави вважати, що захист заявленого позивачем права знаходиться поза межами правовідносин, які виникли у зв`язку з вказаними обставинами.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надав суду жодних належних в розумінні ст. 72 КАС України доказів на підтвердження того, що діями або бездіяльністю Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) порушені саме його права, свободи та інтереси в сфері публічно-правових відносин.

Натомість, як слідує зі змісту позовної заяви, спір між ТОВ Агрофірма "Хоружівка" та Північно-Східним міжрегіональним управління Міністерства юстиції (м. Суми) виник внаслідок незгоди позивача з рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 23.11.2020 року у справі № 1/303 за позовом ТОВ «Кернел-Трейд» до ТОВ Агрофірма «Хоружівка» про зобов`язання виконання умов договору поставки та стягнення штрафних санкцій.

Предметом позову у даній справі є бездіяльність щодо непроведения перевірок відомостей про всеукраїнський статус громадського об`єднання та скасування державної реєстрації третейського суду.

Позивачем не зазначено жодного обґрунтування, яким чином проведення чи непроведення перевірок відомостей про всеукраїнський статус громадського об`єднання та скасування державної реєстрації третейського суду порушують його права.

Таким чином колегія суддів вважає, що відповідачем - Північно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Суми) в межах публічно-правових відносин з ТОВ Агрофірма «Хоружівка» не порушено права, свободи та інтересів останнього, тому відсутні належні правові підстави для задоволення позовних вимог, що не враховано судом першої інстанції при вирішенні справи.

Щодо інших доводів апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (GarciaRuiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Оцінка інших доводів апеляційних скарг не впливає на висновки суду апеляційної інстанції за наявності вже зазначених судом підстав для скасування рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми, в частині непроведення з 01.01.2018 року перевірок відомостей про всеукраїнський статус громадського об`єднання - Всеукраїнської громадської організації Український правовий Союз, 2 та зобов`язання Північно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Суми внести запис про втрату громадським об`єднанням Всеукраїнська громадська організація Український правовий Союз статусу всеукраїнського до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є помилковим та необгрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оспорюване рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог із прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Всеукраїнської громадської організації "Український правовий союз", товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд", Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі № 520/4113/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Хоружівка".

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Хоружівка" до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю "Агротон-С", Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", Всеукраїнська громадська організація "Український правовий союз", приватне підприємство "Агрофірма Кальдівка", Фермерське господарство "Альянс", товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" про визнання протиправною бездіяльності Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми, в частині непроведення з 01.01.2018 року перевірок відомостей про всеукраїнський статус громадського об`єднання - Всеукраїнської громадської організації Український правовий Союз, 2 та зобов`язання Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми внести запис про втрату громадським об`єднанням Всеукраїнська громадська організація Український правовий Союз статусу всеукраїнського до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №520/4113/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Постанова складена в повному обсязі 31.01.22 р.