Справа № 520/174/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25 січня 2022 р. Справа № 520/174/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 01.03.2021р. № 0-2034, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 56,68 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2022р. позовну заяву залишено без руху з підстав пропущення позивачем строку звернення до суду, з урахуванням висновку суду про неповажність підстав для його поновлення, що були наведені в заяві про поновлення строку звернення до суду. Позивачу було встановлено термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання ухвали та зобов`язано надати до суду відповідну заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати інші підстави для його поновлення.

На виконання ухвали суду від 10.01.2022р. представником позивача надано заяву від 21.01.2022р. про поновлення строку звернення до суду, згідно якої він вказує, що позивач є чоловіком двоюрідної сестри представника позивача - адвоката Чуфарова В.М., який готував для позивача відповідні скарги з приводу адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, яке є предметом спору в цій справі без укладання окремого договору про надання юридичних послуг, який було укладено лише 25.09.2021р. з метою надання допомоги з підготовки та ведення справи в суді, щоб у разі відсутності відповіді на скарги, спрямовані до органів ДПС, звернутися до суду, що і було зроблено після отримання від податкових органів відмови у задоволенні скарги позивача. Представник вказує, що звернення до суду з позовною заявою в цій справі було ускладнено наявністю у дружини позивача хвороби - рак шлунку четвертої стадії, а також захворюванням дружини представника - ОСОБА_2 на коронавірусну хворобу та, в подальшому, її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 і похованням 04.12.2021р.

Заявник, з посиланням на практику Європейського Суду з прав людини, вказує, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду та заважає розгляду їхніх позовних вимог в порушення параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши подану заяву та перевіривши матеріали позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів п.п.56.19. ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті. Згідно п.п. 56.17.3. ст. 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

З урахуванням викладеного, строк звернення до суду в цій справі позивачем пропущено, оскільки позов подано до суду 05.01.2022р., хоча граничний строк звернення до суду за вказаними вище позовними вимогами становив 11.12.2021р.

Суд ураховує, що остаточне рішення за скаргою на податкове повідомлення- рішення, яке ним оскаржується в цій справі позивачем отримано 11.11.2021р., що підтверджено матеріалами позовної заяви та позивачем не заперечується. Також суд бере до уваги, що 25.09.2021р. між позивачем та представником - адвокатом Чуфаровим В.М. було укладено Договір № 05а21 про надання правової допомоги з підготовки та ведення справи в адміністративному суді, згідно п. 1.1 якого предметом договору є надання правової допомоги з оскарження податкового повідомлення-рішення, що оскаржується позивачем у цій справі.

Оцінюючи доводи представника позивача - адвоката Чуфарова В.М. про поважність причин пропуску звернення до суду в цій справі, суд вказує, що хвороба дружини позивача, на яку посилається представник, виходячи з доданих ним копій Консультаційного висновку спеціаліста АК 33887 від 13.11.2020р. та Виписки з медичної карти від 13.12.2021р., має місце протягом тривалого часу. Ще у вересні 2021р. між позивачем та адвокатом Чуфаровим В.М. було укладено зазначений вище договір про надання правової допомоги, який надавав адвокату можливість здійснювати представництво інтересів позивача у повному обсязі.

При цьому, згідно приписів ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Остаточну відмову органу ДПС про перегляд і скасування оскаржуваного в даній справі податкового повідомлення-рішення отримано позивачем в листопаді 2021 року (11.11.2021р.), тобто на той момент адвокат вже мав належні повноваження із здійснення дій, необхідних для захисту прав позивача, був обізнаний з обставинами справи.

Щодо підстав особистого характеру, які виникли у адвоката ОСОБА_3 протягом листопада - грудня 2021 року та унеможливили, на його думку, підготовку позовної заяви та вчасне звернення до суду з дотриманням строку, передбаченого для звернення до адміністративного суду, слід вказати, що згадані обставини мали місце щонайбільше до 04.12.2021р. включно; строк звернення до суду передбачав необхідність подання позовної заяви до суду до 11.12.2021р., а фактично до суду представник позивача звернувся 05.01.2022р. Дане зволікання не було пов`язано з хворобою дружини позивача ОСОБА_4 .

На думку суду, прийнявши на себе обов`язок щодо захисту прав позивача згідно укладеного Договору про надання правової допомоги від 25.09.2021р. № 05а21, адвокат мав виходити з інтересів клієнта та, згідно приписів ст., ст. 11, 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правову допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на нього обов`язки.

Відтак, у разі неможливості надання такої допомоги належним чином та вчасно, укладений між позивачем та адвокатом Чуфаровим В.М. договір про надання правової допомоги надавав сторонам можливість його дострокового розірвання (п.4.2 договору) за взаємною згодою або на вимогу однієї із сторін, з метою забезпечення належного захисту прав позивача іншим представником.

Стосовно доводів представника позивача про незначний строк, який було пропущено при зверненні до суду в цій справі та занадто формальний підхід суду до трактування процесуальних норм, слід вказати, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі Перетяка та Шереметьєв проти України , заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі Меньшакова проти України , заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain ( Перез де Рада Каванілес проти Іспанії ), заява №28090/95). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року Osman v. the United Kingdom ( Осман проти Сполученого Королівства ), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року Kreuz v. Poland ( Круз проти Польщі ), заява №28249/95).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд погоджується з доводами заявника про те, що в даній справі пропущення строку звернення до суду не було тривалим, проте зазначає, що процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом в Постанові від 12.08.2021р. у справі № 240/2395/21.

Відтак, слід зауважити, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було ухвалено контролюючим органом на незначну суму - 56,68 грн., воно не обгрунтовано значною кількістю документів, висновків та не зумовлено проведеною перевіркою, висновки якої можна вважати великими за обсягом та складними за сприйняттям. Тому не можна стверджувати про великий вплив вказаного рішення контролюючого органу на права позивача, а також слід врахувати, що підготовка позовної заяви в зв`язку з його оскарженням, не може становити значних витрат зусиль та часу адвоката.

В такому випадку, незалежно від суми ухваленого рішення, що оскаржується, позивач має право на захист своїх порушених цим рішенням прав, проте це має відбуватись з урахуванням природи спірних правовідносин та з дотриманням встановлених строків звернення до суду. При цьому, незначний строк, пропущений при зверненні до суду відповідає невеликій складності справи та її значенню для позивача.

Таким чином суд вважає підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, наведені представником позивача неповажними.

Відповідно до ч.2 ст. 123 КАС України, якщо заяву про поновлення строку звернення до суду не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 122, 123, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст складено та підписано 25.01.2022р.

Суддя Д.В. Григоров