Справа № 520/11363/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 р.Справа № 520/11363/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2021, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 16.08.21 року по справі № 520/11363/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання дій протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Артсіті" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо викладення в акті перевірки від 09.06.2021 №9916/20-40-07-06-10/36032807 висновків про порушення TOB "АРТСІТІ" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ "ДЕНОРА" та ТОВ "МЕРИТУМ";

- скасувати податкове повідомлення-рішення №6 від 07.07.2021, яким на підставі зазначених в оскаржуваному акті висновків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 445655,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 11413,75 грн., а всього на загальну суму 557068,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податковий кредит з ПДВ формував виключно у межах реальних господарських операцій за правильно оформленими первинними документами. Також зазначив щодо відсутності події вчинення податкового правопорушення у вигляді недоплати грошових зобов`язань з ПДВ.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано у повному обсязі податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №6 від 07.07.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України зазначив, що проведена податкова перевірка показала на формування ТОВ "Артсіті" показників податкового кредиту з податку на додану вартість у межах нереальних господарських операцій.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували те, що укладення договору, на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та ТОВ "Денора" та ТОВ "Меритум" не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ТОВ "Артсіті" пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації суб`єктів господарювання, набув правового статусу юридичної особи приватного права-резидента України, значиться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під ідентифікаційним кодом - 36032807, у якості платника податків (у тому числі і ПДВ) перебуває на обліку в установі відповідача.

Між Товариством (у якості покупця) та контрагентами - постачальниками ТОВ "Денора", ТОВ "Меритум" укладені письмові правочини у формі договорів поставки. Ці договори відповідають закону за усіма параметрами, зобов`язання сторін виконані у повному обсязі, предмет договорів у подальшому використаний у межах власної господарської діяльності.

04.10.2019 контролюючим органом складено запит №4009/10/20-40-05-11-16 з приводу надання документів та пояснень по відносинам з ТОВ "Денора" за травень 2019р. та ТОВ "Меритум" за березень 2019р., у зв`язку з отриманням відносно ТОВ "Денора" узагальненої податкової інформації ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 02.08.2019 №43022/04-36-53-41/42206270 та відносно ТОВ "Меритум" узагальненої податкової інформації ГУ ДПС у Харківській області від 11.09.2019 №61/20-40-57-04-18/42590724.

Листом від 15.11.2019 заявник повідомив контролюючий орган про неналежність оформлення запиту.

26.05.2021 контролюючим органом відносно ТОВ "Артсіті" видано наказ №3977-П з приводу призначення позапланової виїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового законодавства у господарських взаємовідносинах ТОВ "Денора" за травень 2019р. та ТОВ "Меритум" за березень 2019р.

Копію наказу ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2021р. №3977-П та направлення від 27.05.2021 №7176 вручені головному бухгалтеру ТОВ "Артсіті" Чирві Ірині Вікторівні, у той час як за відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним уповноваженим представником заявника без окремого доручення є директор Подрядчиков Антон Валентинович.

Отже, контролюючим органом не дотримано положень ст.81 Податкового кодексу України, але заявник не вчинив недопуску до перевірки або відмови від проведення перевірки з цієї причини.

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 09.06.2021 №9916/20-40-07-06-10/36032807.

У висновках Акту зазначено про порушення п.198.1 ст.198, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.2 ст.200, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України за рахунок відображення у податковому обліку показників виданих контрагентами - постачальниками (ТОВ "Денора" за травень 2019р. - 243048,00грн. ПДВ та ТОВ "Меритум" за березень 2019р. - 202607,00грн. ПДВ) первинних документів за нереальними господарськими операціями, що призвело до заниження (недоплати) грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі - 445655,00грн.

07.07.2021 з посиланням на Акт контролюючим органом видано податкове повідомлення - рішення №6 від 07.07.2021 про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 557068,75грн. (основний платіж - 445655,00грн., штраф - 111413,75грн.).

Не погодившись з зазначеним податковим повідомленням - рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необхідності визнання протиправним та скасування у повному обсязі податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №6 від 07.07.2021.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

У ч. 2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Артсіті" з ТОВ "Меритум", колегія суддів зазначає наступне.

Так, 01.03.2019 між ТОВ "Артсіті" (у якості покупця) та ТОВ "Меритум" (у якості постачальника) укладено договіру поставки №17-03, предметом якого є постачання буклетів на автомобілі модельного ряду виробництва TOYOTA.

В межах вказаного правочину проведені господарські операції з поставки у власність ТОВ "Артсіті" буклетів, які оформлені видатковими накладними №211 від 26.03.2019 на суму 480800,00грн. (у т.ч. ПДВ - 76800,00грн.), №212 від 27.03.2019 на суму 444024,00грн. (у т.ч. ПДВ - 74004,00грн.), №213 від 27.03.2019 на суму 310816,80 грн. (у т.ч. ПДВ - 51802,80грн.); належним чином зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними: №69 від 26.03.2019 на 480800,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 76800,00 грн.), №70 від 27.03.2019 на суму 444024,00грн. (у т.ч. ПДВ - 74004,00грн.), №71 від 27.03.2019 на суму 310816,80грн. (у т.ч. ПДВ - 51.802,80грн.); фізичне переміщення товару підтверджується товарно-транспортними накладними: №Р211 від 26.03.2019, Р212 від 27.03.2019; зобов`язання з оплати вартості отриманого товару виконані шляхом переказу безготівкових коштів за платіжним дорученням від 23.07.2019 №2447 у сумі 230000,00грн., платіжним дорученням від 01.08.2019 №2522 на суму 200000,00грн. та укладенням договору №20/01-20Д від 20.01.2021 про відступлення права вимоги на 785640,80 грн.

В подальшому, придбаний товар використаний заявником у ході проведення рекламної кампанії у межах наказу №04-1 від 03.04.2019. Обставини фізичного переміщення буклетів та списання буклетів підтверджуються документами, котрі не мають дефектів змісту, форми, походження, а саме: накладною на переміщення від 04.04.2019 №51, звітом про проведення рекламної кампанії від 30.042019, актом списання від 30.04.2019 №48, актом списання від 30.04.2019 №49, накладною на переміщення від 06.05.2019 №59, звітом про проведення рекламної кампанії від 31.05.2019, актом списання від 31.05.2019 №51, накладною на переміщення від 05.06.2019 №68, звітом про проведення рекламної кампанії від 25.06.2019, актом списання від 30.06.2019 №56.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Артсіті" з ТОВ "Денора", колегія суддів зазначає наступне.

06.05.2019 між ТОВ "Артсіті" у якості покупця та "Денора" у якості постачальника укладено договір поставки №4-05, предметом якого є постачання буклетів на легкові транспорті засоби модельного ряду TOYOTA.

В межах даного договору проведені господарські операції з поставки у власність ТОВ "Артсіті" буклетів, які оформлені видатковими накладними №1 від 21.05.2019 на суму 888048,00грн. (у т.ч. ПДВ 148008,00грн.), №3 від 22.05.2019 на суму 570240,00грн. (у т.ч. ПДВ - 95040,00грн.), належним чином зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними: №829 від 21.05.2019 на суму 888048,00грн. (у т.ч. ПДВ 148008,00грн.), №830 від 22.05.2019 на суму 570240,00грн. (у т.ч. ПДВ - 95040,00грн.); фізичне переміщення товару підтверджується товарно-транспортними накладними №Р1 від 21.05.2019, №Р3 від 22.05.2019, Р212 від 27.03.2019; право вимоги виконання зобов`язань з оплати вартості отриманого товару укладенням договору №4-05-В від 08.07.2019 переведено на ТОВ "АСС-Гофропак", зобов`язання виконані згідно платіжних доручень №1080 від 07.06.2021 на суму 458288,00 грн., №1103 від 09.06.2021 на суму 500000,00 грн., №1116 від 10.06.2021 на суму 500000,00 грн.,

В подальшому, придбаний товар використаний позивачем у ході проведення рекламної кампанії у межах наказу №04-1 від 03.04.2019. Обставини фізичного переміщення буклетів та списання буклетів підтверджуються документами, які не мають дефектів змісту, форми, походження, а саме: накладною на переміщення від 31.05.2019 №62, накладною на переміщення від 03.06.2019 №63, звітом про проведення рекламної кампанії від 26.06.2019, актом списання від 26.06.2019 №50, актом списання від 30.06.2019 №52, актом списання від 30.06.2019 №55.

Статтею 83 Податкового кодексу України передбачено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.5. виключено; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Для здійснення своїх функцій, визначених податковим законодавством, органи державної податкової служби мають право отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному Кодексом, інформацію, довідки, копії документі (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою га скріплені печаткою (за наявності) про фінансово- господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншою законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених Кодексом (п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України).

Згідно зі ст.72 Податковою кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла від платників податків, втому числі і та інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах, а також інформація від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, зокрема інформація яка надійшла від підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю.

Порядок отримання податкової інформації органами державної податкової служби регулюється нормами ст.73 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.73.1 ст.73 Податкового кодексу України інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається органам державної податкової служби періодично або на окремий письмовий запит органу державної податкової служби у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Отже, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16.07.99 р. N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ визначається як документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2. ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II вказаного Кодексу.

Позивач зазначає, що всі наявні на підприємстві документи надані під час проведення перевірки та досліджені відповідачем, але будь яких зауважень та оцінки наданих первинних документів не відображено в акті перевірки, що повністю спростовує посилання відповідача про їх фіктивність.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено факт здійснення господарських операцій з ТОВ "ДЕНОРА" та ТОВ "МЕРИТУМ", а досліджені первинні документи містять всі обов`язкові реквізити та відображають в повній мірі зміст господарських операцій між позивачем та контрагентом та є документами, на підставі яких ведеться податковий та бухгалтерський облік згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні".

Необхідними умовами для визнання угоди недійсною є її укладання з метою, що завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Проте, відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано жодних доказів, які б підтверджували те, що укладення договору, на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та ТОВ "ДЕНОРА" та ТОВ "МЕРИТУМ" не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків.

Відносно цих договорів контролюючим органом не реалізовувалась управлінська функція згідно з п.20.1.30 ст.20 Податкового кодексу України, а відтак, зазначені правочини є діючими.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь- яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Абзацом 1 п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами 1 та 2 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України також передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абз.1 п.201.10 ст.201). Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз.2 п.201.10 ст.201).

Отже, вищезазначені положення норм чинного законодавства у системному поєднанні з ст.ст.42, 46, 49, 200-1 Податкового кодексу України означають запровадження державою такого механізму адміністрування податку на додану вартість, при якому держава в особі контролюючого органу здатна здійснювати контроль за діяльністю платників податків, котрі виконують податкові зобов`язання платників ПДВ за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку у межах укладених договорів про визнання електронних документів.

Таким чином, наявність в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених та зареєстрованих ТОВ "ДЕНОРА" та ТОВ "МЕРИТУМ" податкових накладних звільняє позивача від будь-якої відповідальності як платника ПДВ за виключенням випадку вжиття взаємоузгоджених протиправних свідомих дій з неправомірного одержання податкової вигоди, тобто за своєю правовою суттю співучасті у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.191, 205, 209, 212 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, наявна первинна документація, складена відповідно вимог закону, та не містить дефектів форми та ознак дефектності.

Для цілей оподаткування ПДВ операції з постачання (придбання) товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку. Наявність у платника ПДВ первинних документів, які складені для оформлення операції з постачання, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів.

Аналогічні правові висновки містить постанова Верховного Суду від 20.12.2019 по справі №826/16776/18, яка враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Також, у висновках постанови Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №819/1250/17 зазначено, що норми Податкового кодексу України Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема, у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Колегія суддів зазначає, що наявність податкової інформації відносно контрагентів позивача не доводить обставин, з якими податковий орган пов`язує висновки акту перевірки позивача та прийняті на підставі нього оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 08.12.2021 по справі №510/3514/17, які враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

У рішенні Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" звернуто увагу на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019 по справі № 826/1647/16 обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Отже, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 по справі № 520/11363/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 31.01.2022 року