Справа № 520/17925/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 р. № 520/17925/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057), в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати податкові повідомлення рішення, а саме:

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 283,38 грн;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 802,91 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 802,91 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 802,91 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 1 308,27 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 12,83 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 12,83 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 12,83 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 13,70 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 15,19 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 13,38 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 14,33 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 15,19 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 12,83 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 12,83 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 13,85 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 13,54 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 787,17 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 787,17 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 13,38 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 787,17 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 12,83 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 14,17 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 30,38 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 787,17 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 626,58 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 29,28 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 802,91 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 92,10 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 97,84 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 97,84 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 88,95 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 97,84 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 97,84 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 103,04 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 103,04 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 104,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 153 295,99 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 30,38 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 30,38 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 88,95 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 100,44 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 18 036,35 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 38 791,57 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 97,84 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 88,95 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 14,17 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 1552,29 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 13,54 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 802,91 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 802,91грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 23,22 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 95,40 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 802,91 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 787,17 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 13,30грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 29,28 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 313,29 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 12,99грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 15,19 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 27,00 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 12,12 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 14,33 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 802,91 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 14,64 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 30,38 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 28,34грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 1495,62 грн.;

- № 0-2036 від 01.03.2020 на загальну суму 787,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, на думку позивача, є незаконними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 11.10.2021 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за правилами ст.257-262 КАС України.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суддя у період з 08.11.2021 по 19.11.2021 перебував на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що у власності позивача у 2020 році перебували об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, що підтверджується витягами з державного реєстру прав на нерухоме майно.

Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення - рішення про нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями та звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області зі скаргою № 1704-01 від 17.04.2021.

За результатами розгляду скарги, Державною податковою службою України прийнято рішення №5167/М/99-00-06-01-04-09 від 01.07.2021, яким скаргу представника фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , адвоката Квартенка Олексія Романовича - частково задоволено, скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 01.03.2021 № 0-2036, та залишено без змін податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 01.03.2021 №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036 №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036. №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036. №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036. №0-2036, №-0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, № -2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0- 2036, №0-2036.

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, набрав чинності з 01 січня 2015 року, (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з підпунктом 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, згідно з положеннями підпункту 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 266.3.1 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з п.п.266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до п.п.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Так, податок за 2020 рік нараховано згідно рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові».

Пунктом 2 додатку 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 № 542/17 встановлено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток.

Відповідно до п.5 додатку 1 до рішення XI сесії Харківської міської ради VII скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 № 542/17 ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах: будівлі готельні - 1 відсоток; будівлі офісні - 1 відсоток; будівлі торговельні - 1 відсоток; гаражі - 0,1 відсотка; будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків; інші будівлі -0,1 відсотка.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата у 2020 році становила 4 723 гривень.

З огляду на викладене, ставка податку, що врахована контролюючим органом при визначенні розміру суми податкового зобов`язання, при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень складала 47,23 грн. (для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості) та 4,72 грн. (гаражі).

Щодо посилань позивача на недоліки форми податкових повідомлень-рішень та розрахунків до них, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.266.7.3 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Так, судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено подання ним заяви до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Так, окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Недоліки оформлення оскаржуваної вимоги не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 11.09.2018 року по справі №826/11623/16 та від 13.01.2021 року по справі № 808/4413/14.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З долучених до матеріалів справи копій податкових повідомлень-рішень та розрахунків до них вбачається інформація, яка дає можливість встановити та співставити дані щодо об`єктів нерухомого майна і нарахованого податку.

Крім того, позивачем не доведено того, що в його власності у 2020 році не перебувало нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, за яке мало бути сплачено відповідний податок.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючий орган під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому такі рішення скасуванню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 257-262, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Тітов