Справа № 440/6225/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 р.Справа № 440/6225/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 по справі № 440/6225/20

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо нарахування та виплати їй, як голові Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 із застосуванням обмеження нарахування 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленого на 01.01.2020;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди голові Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 включно у сумі 159 269,68 грн з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за 1 місяць;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області подати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 по справі № 440/6225/20 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , як голові Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 із застосуванням обмеження нарахування 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленого на 01.01.2020. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди голові Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 включно у сумі 159 269,68 грн з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

До Другого апеляційного адміністративного суду позивач подала заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просила встановити судовий контроль за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 по даній справі; зобов`язати ТУ ДСА в Полтавській області протягом 10 днів подати звіт про виконання судового рішення по даній справі; за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення або в разі не подання такого звіту вирішити питання про накладення на керівника ТУ ДСА в Полтавській області, відповідального за виконання рішення, штрафу у сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обгрунтування заяви позивач зазначила, що постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 30.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66975889 і надано відповідачу строк на добровільне виконання - 10 робочих днів. Проте до теперішнього часу судове рішення не виконано. В отриманому розрахунковому листі за жовтень 2021 року заборгованість ТУ ДСА на кінець місяця відсутня, що свідчить про невиконання рішення суду навіть в частині нарахування суддівської винагороди.

ТУ ДСА в Полтавській області (далі - відповідач) надало заперечення на заяву про встановлення судового контролю, в якому просило відмовити у задоволенні заяви.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи заяви про встановлення судового контролю, дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства, зокрема, є: обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частиною другою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40). Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Надаючи правову оцінку заяві, поданій в порядку ст. 382 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто, вказаними нормами КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та за наявності відповідних на те підстав.

Разом з тим, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, виконання якого, в першу чергу, здійснюється через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження.

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач безпідставно не виконує постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 440/6225/20. Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 30.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66975889 і надано відповідачу строк на добровільне виконання - 10 робочих днів. Проте до теперішнього часу судове рішення не виконано.

Колегія суддів зазначає, що під час відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, державний виконавець не обмежується лише прийняттям відповідної постанови, а має право вчиняти ряд виконавчих дій, які врегульовані ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів закінчення виконавчого провадження ВП № 66975889 заявником не надано.

Тобто, позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження", а також не надано доказів необхідності встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 по даній справі відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 321, 382 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 по справі № 440/6225/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Чалий І.С. Бершов Г.Є.