Справа № 160/19680/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Такт" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
21 жовтня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій просить:
Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що товар імпортований позивачем не підпадає під дію рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-382/2017/4411-05 від 28.12.2017 року, оскільки це рішення стосується виключно катанки та арматури із відповідними характеристиками.
За діаметром товар позивача не підпадає під критерії катанки, які наведені у рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-382/2017/4411-05 від 28.12.2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
11 листопада 2021 року на адресу відповідача надіслано ухвалу про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з додатками.
17 листопада 2021 року Дніпровською митницею отримано копію позовної заяви з додатками, що підтверджується розпискою про отримання, яка міститься в матеріалах справи.
23 листопада 2021 року на адресу суду від представника Дніпровської митниці надійшов відзив на позовну заяву вх.№104395/21, в якому останній заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з наступних підстав.
За обставинами справи під час здійснення митного оформлення товару були відібрані проби (зразки) товару та направлені на дослідження до спеціалізованої установи.
На виконання норм ст.261 МКУ позивачем 26.08.2021 надано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ 40 ДТ №UА110130/2021/024896.
Однак, у графі 47 зазначеної декларації позивачем заявлено надмірність суми сплаченого антидемпінгового мита за товар у розмірі 213841,35 грн. (спосіб платежу 99).
Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі, керуючись ст.37 Закону України від 22 грудня 1998 року №330-ХІV «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», прийняла рішення від 20.04.2018 №АД-390/2018/4411-05, про внесення зміни до Рішення Комісії від 28.12.2017 №АД-382/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації», яким викладено опис товару у новій редакції: "арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), а саме: прутки гарячекатані (у тому числі й прутки, що отримані гарячим волочінням та гарячим пресуванням), які мають однаковий (у тому числі й періодичний) суцільний круглий поперечний переріз за всією довжиною, з вуглецевої та інших легованих сталей, у тому числі укладені в бунти чи розрізані на відрізки, що можуть мати вм`ятини, ребра, канавки або інші рельєфи, створені під час прокатування з подальшою обробкою чи без неї (за винятком прутків з автоматної, швидкорізальної та інструментальної сталі, кованих, холодного деформування або оброблення у холодному стані та кутиків, фасонних та спеціальних профілів з легованої сталі, порожнистих прутків та брусків для буріння), що можуть класифікуватися згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00.
Таким чином, Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі своїм рішенням №АД-390/2018/4411-05 надала уточнення щодо поняття «арматурний прокат та катанка», не розмежовуючи їх в окремі категорії та галузь промислового використання.
Як вбачається з опису задекларованих до митного оформлення товарів, вони є прутками гарячекатаними з легованої сталі, який має круглий поперечний переріз за всією довжиною та які задекларовані згідно з УКТЗЕД за кодами 7214 99 79 00, а відтак опис товарів та код УКТЗЕД повністю відповідають опису товару походженням з Російської Федерації до яких застосовані остаточні антидемпінгові заходи відповідно до рішень від 28.12.2017 року №АД-382/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації» та рішення від 20.04.2019 №АД-390/2018/4411-05, про внесення змін до рішення Комісії від 28.12.2017 №АД-382/2017/4411-05.
Жодний доказ поданий позивачем та висновок експерта митниці не свідчать, що предметом поставки та митного оформлення була арматура чи катанка, а відповідач погодився з відомостями в гр.31 всіх митних декларацій які були подані митниці з тим, що спірний товар не є арматурним прутком, а за діаметром в будь-якому випадку не підпадає під катанку.
Заперечення у відзиві з посиланням на приписи ст. ст.46, 54 та пункту 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не стосуються предмету спору (предметом позовних вимог не є вимога скасувати буд-які грошові зобов`язання чи визнати митну декларацію недійсною, як
документ в якому такі зобов`язання самостійно визначені позивачем).
Відтак, таке грошове зобов`язання не підлягає оскарженню відповідно до п.56.11 ст.56 ПКУ.
Верховний Суд зауважив, що митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов`язаної з помилковою та/або надмірною сплатою митних платежів. Визначення того, що належить розуміти як помилково та/або надміру сплачені митні платежі, у МКУ відсутнє, але міститься в податковому законодавстві, а саме, у пп. 14.1.115 ст.14 ПКУ. правила якого застосовуються до відносин, пов`язаних зі справлянням митних платежів.
Крім того, Верховний Суд зауважив, що митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статися помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів.
26 листопада 2021 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання вх.№106068/21, в якому останній просить відшкодувати витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн., та зокрема, долучити до матеріалів справи докази понесення позивачем правничої допомоги, а саме:
- копію акту приймання-передачі послуг від 23.11.2021 року;
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч.3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Порядок та умови визначення та розподілу витрат на професійну правничу допомогу регламентовані ст.134 КАС України, відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Акт прийому-передачі послуг не містить інформації про час, витрачений адвокатом на виконання перелічених видів послуг, у зв`язку з чим неможливо встановити, яку саме кількість часу витрачено адвокатом за надання вказаних послуг, робіт та відповідно встановити співмірність таких витрат з виконаними роботами не видається за можливе.
Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих робіт.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
На виконання зовнішньоекономічного контракту № 12ПМ/2021 від 30.06.2021 p., специфікації (доповнення до контракту) № 2 від 05.07.2021 p., а також рахунок-фактури (інвойс) № 470 від 21.07.2021 р. ТОВ «ПроМет Ресурс» (Білорусь) згідно міжнародної автомобільної накладної CMR № 0246594 від 21.07.2021 р. здійснило на адресу позивача поставку товару походженням Російська Федерація, виробництва ПАТ "Надеждинский металургійний завод", торговельна марка "УГМК-СТАЛЬ" (Росія).
Згідно специфікації постачанню підлягає металопрокат: круги в асортименті у вигляді прутків відповідно до наведених в специфікації марок сталі, міждержавних стандартів. Номери державних (міждержавних) стандартів яким має відповідати товар вказані у специфікації, сертифікатах якості.
На підставі цієї специфікації та інших товарно-супровідних документів позивачем до митного оформлення цей товар було заявлено шляхом електронного декларування (тимчасова електронна митна декларація (ЕМД) № UA110130/2021/021239 від 26.07.2021 року).
Виробник: ПАТ "Надеждинский металургійний завод", торговельна марка "УГМК-СТАЛЬ".
Згідно пункту 3.2 ДСТУ 3058-95 «Металопродукція. Приймання, маркування, упаковка, транспортування і зберігання. Міждержавний стандарт» визначення партії і обсяг випробувань встановлюють у нормативній документації (НД) на конкретні види металопродукції. Перевірку якості та прийняття партії металопродукції проводить підприємство-виробник. Тому позивач обґрунтовано виходив з достовірності відомостей вказаних у сертифікатах якості.
За результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України відповідачем складено акт відбору проб (зразків) товару №UА110130/2021/021239 від 26 липня 2021 року для проведення лабораторних випробувань з метою встановлення характеристик товару визначальних для однозначної кваліфікації товару згідно УКТЗЕД та на предмет того чи є товар арматурою (арматурним прокатом).
Згідно висновку експерта митниці вміст вуглецю експертом митниці не встановлений, за механічними характеристиками (визначення тимчасового опору розривання, відносне видовження після розірвання, границю плинності фізичну (умовну) - дослідження товару експертом митниці не проводились, за марочним складом - експертом митниці не підтверджено, що марки сталі 55 ПП використовується для виготовлення арматури чи катанки, визначення належності товару до арматурного прокату чи катанки експертом не проводилося.
Імпортований позивачем товар без вм`ятин, ребер, канавок і інших рельєфів на поверхні, тобто має гладкий профіль (чим обумовлений відбір зразків проб товару).
Такий профіль може мати арматура класу (А240С), однак, масові частки хімічних елементів у сталі з ківшевою пробою (склад арматурної сталі) арматури класу (А240С) повинен відповідати таблиці 3 ДСТУ 3760:2019 (арматурна сталь з гладким профілем має максимальну допустиму кількість вуглецю 0,22%).
Виходячи з положень частини 4 ст.3 Митного кодексу України, п.4.1.4 ст. 4 Податкового кодексу України (презумпція правомірності рішень платника податків (імпортера)), позивач подав додаткову декларацію ЕМД №UA110130/2021/024896 від 26.08.2021 року до тимчасової (гр.2 ДТ).
В цій декларації позивачем заявлено той самий товар, за тимчасовою митною декларацією та повторно заявлено, що товар не являється арматурним прутком.
У картці відмови відповідачем роз`яснено вимоги виконання яких забезпечує прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів: Необхідно подати нову МД зі сплатою антидемпінгового мита - 15,21%
Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у прийнятті вказаної митної декларації, митному оформленні випуску товарів є незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси позивача оскільки позбавило права та обов`язку сплачувати податки (антидемпінгове мито та ПДВ) у випадках та у розмірі передбачених митним законодавством та призвело до сплати їх за відсутності для цього законних підстав, у зв`язку із чим позивач звернувся із позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 271 Митного кодексу України, антидемпінгове мито застосовується в Україні як особливий вид мита.
Згідно частини 4 статті 275 Митного кодексу України антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" №330-XIV від 22.12.1998 року - у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 289 Митного кодексу України моментом виникнення обов`язку із сплати митних платежів, зокрема є момент фактичного ввезення товарів на митну територію України.
За змістом пункту 2 статті 1 Закону №330-XIV - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних).
Законом №330-XIV регламентовано статус і повноваження Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, за змістом частини п`ятої статті 5 якого Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує та контролює їх виконання. Акти Комісії, зокрема щодо проведення антидемпінгового розслідування та застосування антидемпінгових заходів, є обов`язковими для виконання.
Частиною 1 статті 28 Закону №330-XIV встановлено, що попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів.
28 грудня 2017 року Комісія розглянула подані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України матеріали про результати антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації.
За результатами такого розгляду Комісія зробила позитивний висновок та відповідно до статті 16 Закону прийняла рішення №АД-382/2017/4411-05, згідно з яким вирішила застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації, що має такий опис: арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), що класифікуються згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00.
Згідно з рішенням Комісії №АД-382/2017/4411-05 остаточні антидемпінгові заходи застосовуються строком на п`ять років. Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита щодо імпорту в Україну товару, опис якого зазначено вище, з Російської Федерації у розмірі 15,21%.
Відповідно до листа Державної фіскальної служби України №68/7/99-99-19-04-01-17 від 02.01.2018 року, остаточне антидемпінгове мито справляється органами доходів і зборів (митницями) України відповідно до опису товару та незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів) через 60 днів з дня опублікування повідомлення про прийняте рішення (тобто з 28.02.2018 року).
20 квітня 2018 року за результатами розгляду Комісією звернень від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності щодо адміністрування антидемпінгового мита та надання роз`яснень опису товару, який має бути об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, до рішення Комісії №АД-382/2017/4411-05 внесено зміни в частині опису товару, зокрема пункт 1 рішення Комісії від 28.12.2017 року викладено в такій редакції:
"1. Застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації, що має такий опис:
Арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), а саме: прутки гарячекатані (у тому числі й прутки, що отримані гарячим волочінням та гарячим пресуванням), які мають однаковий (у тому числі й періодичний) суцільний круглий поперечний переріз за всією довжиною, з вуглецевої та інших легованих сталей, у тому числі укладені в бунти чи розрізані на відрізки, що можуть мати вм`ятини, ребра, канавки або інші рельєфи, створені під час прокатування з подальшою обробкою чи без неї (за винятком прутків з автоматної, швидкорізальної та інструментальної сталі, кованих, холодного деформування або оброблення у холодному стані та кутиків, фасонних та спеціальних профілів з легованої сталі, порожнистих прутків та брусків для буріння), що можуть класифікуватися згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00.
З наведених положень слідує, що антидемпінгове мито нараховується на підставі рішення Комісії, а об`єктом його справляння є товар, що відповідає опису згідно з таким рішенням.
Для визначення того, чи є спірний товар (операції з імпорту) об`єктом застосування антидемпінгових заходів належить встановити наявність наступних умов:
1) походження з Російської Федерації;
2) товар згідно з кодів УКТ ЗЕД за переліком згідно рішення Комісії №АД-382/2017/4411-05;
3) товар, що за описом являє арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанку діаметром від 5,5 до 14 мм (включно).
Встановлення цих умов входить до предмету доказування у цій справі.
Однак, товар поставлений позивачу не є арматурним прокатом (арматурою) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанкою діаметром від 5,5 до 14 мм (включно) з наступних підстав.
Також за діаметром спірний товар не підпадає під критерій катанки, який наведено у рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-382/2017/4411-05 від 28.12.2017 року (в редакції рішення від 20.04.2018 року №АД-390/2018/4411).
ДСТУ 3760:2006 (Національний стандарт України) "Прокат арматурний для залізобетонних конструкцій", який визначає, що є арматурою, містить інформацію про марки сталі, з яких виготовляється арматура, серед яких немає марок сталі, які заявив до митного оформлення позивач.
Також судом враховано висновок експерта №ГО-544 від 13.03.2018 року Дніпропетровської ТПП, у якому зазначено стандарти та сфери застосування катанки діаметром 5,5 - 14 мм та арматури діаметром 6-40 мм.
Продукція, яка ввезена позивачем, не відноситься до сфер застосування, які наведено у висновку експерта №ГО-544 від 13.03.2018 року Дніпропетровської ТПП.
Таким чином, суд доходить до висновку, що за фізичними характеристиками спірний товар не є арматурою та катанкою походженням з Російської Федерації, оскільки не відповідає опису, який наведено у рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-382/2017/4411-05 від 28.12.2017 року (в редакції рішення від 20.04.2018 року №АД-390/2018/4411).
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належність спірного товару за фізичними характеристиками до арматури чи катанки походженням з Російської Федерації.
Згідно частини 4 статті 3 Митного кодексу України - у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення.
З огляду на викладене адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Такт" до Дніпровської митниці підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до вимог ч.1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Щодо судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 2000,00 грн.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частинами першою - третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
На підтвердження наданих послуг позивачем до суду надано:
- копія договору про надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) №01/2019 про надання юридичних послуг від 07.12.2018 року;
- копію додаткової угоди від 06 вересня 2021 року щодо надання професійної правничої допомоги;
- копію акту приймання-передачі послуг від 23.11.2021 року;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1763 від 19.11.2007 року;
- копію посвідчення адвоката Бичкова Володимира Вячеславовича №1438 від 19.11.2007 року.
З наданих документів вбачається, які саме дії виконував адвокат при підготовці позовної заяви та супроводження справи.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Такт" до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови - задовольнити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник