Справа № 520/14335/21
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 р. № 520/14335/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків) про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати недійсним податкове-повідомлення рішення від 31.05.2021р. №7- 2038 та скасувати його.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.07.2021 на адресу позивача надійшло спірне податкове повідомлення рішення з вимогою сплатити за 2021 рік орендну плату з фізичних осіб в розмірі 9485,24 грн. Позивач посилається на те, що у відповідача були відсутні підстави для нарахування позивачу зазначеного податкового зобов`язання, оскільки в 2021 році, як і в 2020 році позивачем не укладалися жодним підприємством та організацією відповідних договорів оренди державного чи комунального майна, у позивача не перебувало і не перебуває на теперішній час в оренді будь-якого майна, а ні державної, а ні комунальної власності, в тому числі і земельних ділянок.

17.09.2021 до канцелярії суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021 №7- 2038 про нарахування відповідачем позивачу орендної плати з фізичних осіб в розмірі 9485,24 грн. та скасувати його. Визнати необґрунтованим нарахування відповідачем позивачу боргу в розмірі 12380,29 грн.

Відповідачем до канцелярії надано відзив на адміністративний позов, в якому він просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно наявної інформації в Департаменті земельних відносин, між Харківською міською радою та ОСОБА_1 укладений договір оренди землі (дата державної реєстрації 13.06.2014) на користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0052 га, кадастровий номер :06:065:0001 для експлуатації та обслуговування павільйону), що підтверджується наданої до матеріалів справи Інформацією щодо кількості діючих договір оренди землі у м. Харкові станом на 01.01.2021 державна реєстрація яких, відповідно до наявної інформації в Департаменті земельних відносин, не скасована.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 (справа №520/10980/2020) було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46), третя особа - Управління державної казначейської служби України в Основ`янському районі м. Харкова (вул. Плеханівська, буд. 29,м. Харків,61001 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Зазначене рішення залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021.

За правилами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом під час розгляду справи №520/10980/2020 встановлено, що ОСОБА_1 , як фізична особа - підприємець, на підставі договору оренди землі №24 від 25.05.2010 р. із змінами та доповненнями відповідно до додаткової угоди (номер запису про інше речове право: 6054860 від 13.06.2014), укладеного з Харківською міською радою орендував земельну ділянку площею 0,0052 га по АДРЕСА_2 , на якій розташований павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі, терміном дії до 01.12.2018 р.

09.11.2017 р. між позивачем та громадянином ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу на підставі якого, ОСОБА_3 набув право власності на павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа-повідомлення про заперечення щодо продовження строку дії договору №787/0/30-18 від 13.12.2018 Харківською міською радою повідомлено позивача, що оскільки ним в термін до 01.11.2018 не було надано заяву на поновлення терміну оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 він втратив переважне право на укладення додаткової угоди про продовження договору оренди. У зв`язку з наявністю порушення ст. 33 Закону України "Про оренду землі" Департамент земельних відносин пропонував Харківській міській раді заперечити ОСОБА_1 в поновленні права оренди земельної ділянки.

На думку позивача, оскільки термін дії договору оренди землі №24 від 25.05.2010 р. не продовжено, то позивач помилково сплачував орендну плату за землю, що в результаті призвело до надміру сплачених податкових платежів без наявності підстав і обов`язку для такої сплати. На підтвердження сплати орендної плати за землю за договором №24 від 25.05.2010 р. в період з грудня 2018 року по жовтень 2019 року позивачем долучено до матеріалів справи копії квитанцій на суму 9133,00 грн.

17.01.2020 р. позивачем подано до відповідача заяву від 16.01.2020 про повернення помилково/надміру перерахованих коштів з орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 9133,00 грн. на рахунок банківської карти.

Не отримавши відповіді на заяву, позивач звернувся до суду з позовом (справа №520/10980/2020), оскільки вважав, що має право на повернення надмірно сплачених коштів із земельного податку.

Головним управлінням ДПС у Харківській області 31.05.2021прийнято податкове-повідомлення рішення №7-2038 з податкових зобов`язань з нарахування орендної плати за землю на 2021 рік.

Згідно розрахунку, сума орендної плати за 2020 рік із застосуванням коефіцієнтів індексації відповідно до п.289.2 ст.289 ПК України, складає 9485,24 грн., яка складається з річної суми орендної плати, яка становить 3,6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; річної суми орендної плати відповідно до договору (з урахуванням індексації).

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

За змістом пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Положеннями ст. 54 ПК України визначено обов`язок нарахування суми податку фізичній особі контролюючим органом шляхом направлення податкового повідомлення - рішення, яке підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення.

За приписами ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Положеннями п. 288.1 ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Пунктами 288.2 та 288.3 ст. 288 ПК визначено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення її плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Пунктом 288.5 ст. 288 ПК передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.1); не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.2); може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у пп. 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах (пп. 288.5.3).

Згідно з п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У відповідності до п. 287.2 ст. 287 ПК України облік фізичних осіб-платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня. Згідно з п. 286.5 ст. 286 даного Кодексу нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Положеннями п. 286.1 ст. 286 ПК України закріплено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Статтею 125 Земельного кодексу України від 25.10.2001 передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень".

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Аналіз вищевказаних вимог дає підстави для висновку, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується орендарем з дня виникнення права користування земельною ділянкою, а саме, з дня реєстрації договору оренди земельної ділянки в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Як вже встановлено судом, згідно наявної інформації в Департаменті земельних відносин, між Харківською міською радою та ОСОБА_1 укладений договір оренди землі (дата державної реєстрації 13.06.2014) на користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0052 га, кадастровий номер :06:065:0001 для експлуатації та обслуговування павільйону), що підтверджується наданої до матеріалів справи Інформацією щодо кількості діючих договір оренди землі у м. Харкові станом на 01.01.2021 державна реєстрація яких, відповідно до наявної інформації в Департаменті земельних відносин, не скасована.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за наявною інформацією, яка міститься в реєстрі, земельна ділянка, площею 0,0052 га по АДРЕСА_2 від ОСОБА_1 до земель запасу міста за актом-приймання-передачі не передана.

Таким чином, договір оренди, укладений між Харківською міською радою та ОСОБА_4 від 13.06.2014 №6054860 є діючим.

При цьому, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право користування землею, так само як і суміжні права та обов`язки землекористувача, виникають з моменту реєстрації права оренди або право власності на землю.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що орендарем земельних ділянок на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є позивач , суд приходить до висновку, що саме на нього покладено обов`язок сплати орендної плати, відповідно до укладеного ним договору оренди землі.

За сукупністю викладених обставин, суд приходить до переконання, що податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №7- 2038, прийнято Головним управлінням ДПС у Харківській області правомірно, а відтак не підлягає скасуванню.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без задоволення..

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків) про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко