Справа № 520/28309/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань забезпечення адміністративного позову

19 січня 2022 року № 520/28309/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову у справі 520/28309/21

установив

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Голови Харківської обласної ради Єгорової- Луценко Т.П., в якому просить суд визнати незаконною бездіяльність голови Харківської обласної ради Єгорової-Луценко Тетяни Петрівни щодо неприйняття розпорядження про призначення ОСОБА_1 на посаду директора Комунального Закладу «Харківський академічний російський драматичний театр імені О.С. Пушкіна»; зобов`язати голову Харківської обласної ради Єгорову-Луценко Тетяну Петрівну видати розпорядження про призначення ОСОБА_1 директором Комунального Закладу «Харківський академічний російський драматичний театр імені О.С. Пушкіна» та укласти з ОСОБА_1 контракт за результатами конкурсу від 04.08.2021 року.

17.01.2022 позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони голові Харківської обласної ради ОСОБА_2 вчиняти будь - які дії щодо проведення повторного окнукурсу на посаду керівника Комунального закладу «Харківський академічний російський драматичний театр імені О.С. Пушкіна» та призначення на посаду директора Комунального закладу «Харківський академічний російський драматичний театр імені О.С. Пушкіна» іншої особи та укладення з нею контракту, яке обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не призначений на посаду директор Комунального закладу «Харківський академічний російський драматичний театр імені О.С. Пушкіна» за результатами конкурсу та з ним не укладено контракт. Рішенням сесії Харківської обласної ради від 25 листопада 2021 року оголошено повторний конкурс на посаду керівника Комунального закладу «Харківський академічний російський драматичний театр імені О.С. Пушкіна». Відповідно не вжиття заходів забезпечення позову призведене до того, що позивачу доведеться докласти значних зусиль для виконання судового рішення та поновлення його законних прав та інтересів та порушення прав та інтересів третіх осіб, які пройдуть конкурсний відбір.

Розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У свою чергу, відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятий Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

З наведеного вбачається, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

Згідно з вимогами чинного законодавства, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, враховуючи доводи заявника з питання забезпечення позову, суд дійшов висновку, що з наявних матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом таких заходів створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам заявника або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду даної справи.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою для забезпечення адміністративного позову, є "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності", що може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваної бездіяльності є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову з якими заявник має намір звернутися до суду, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що заява представника позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-152, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.