Справа № 520/2170/22
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

01 лютого 2022 року Справа № 520/2170/22

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня», в якому просить суд:

«Визнати протиправною відмову відповідачів щодо госпіталізації мене до Комунального Некомерційного Підприємства Харківської Обласної Ради "Обласна Клінічна Лікарня", .

Зобов`язати Комунальне Некомерційне Підприємство Харківської Обласної Ради "Обласна Клінічна Лікарня", госпіталізувати мене з діагнозом : черепно-мозгова травма середньої важкості, забій головного мозоку для ретельного обстеження та лікування.».

Суд, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, встановив наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Термін "суб`єкт владних повноважень", відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАСУ, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 КАСУ адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАСУ).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАСУ юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Вирішуючи питання, чи є відповідач суб`єктом владних повноважень, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1.1 Розділу І Статуту комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня», затвердженого 29.03.2018 року, комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» є комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинної високоспеціалізованої медичної допомоги населенню Харківської області.

Органом, що здійснює управління майном Лікарні, є Харківська обласна рада. Галузеву політику та розвиток Лікарні забезпечує Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації (далі по тексту - Управління охорони здоров`я), Повноваження Управління охорони здоров`я щодо управління діяльністю Лікарні визначаються відповідними рішеннями обласної ради, розпорядженнями голови Харківської обласної державної адміністрації та чинним законодавством України (п. 1.4.).

Відповідно до п.п. 1.7.-1.9. розділу І Статуту Лікарня є юридичною особою, має самостійний баланс, поточні рахунки в установах банків та управління Державної казначейської служби України в Харківській області, печатку зі своїм найменуванням, штамп із зазначенням свого повного найменування, бланки та інші необхідні реквізити.

Лікарня може від свого імені укладати договори, набувати майнові та немайнові особисті права та нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції.

Лікарня відповідає за своїми зобов`язаннями коштами та іншим майном, що є в її розпорядженні, крім основних фондів. У разі недостатності таких коштів та майна відповідальність за зобов`язаннями Лікарні може нести Харківська обласна рала, в порядку та способах встановлених законами України.

Пунктом 1.10. Статуту визначено, що Лікарня здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Лікарня вноситься до реєстру неприбуткових установ та організацій у порядку визначеному чинним законодавством України.

Згідно п. 2.1. розділу ІІ Статуту основною метою створення Лікарні с:

- надання третинної медичної допомоги та здійснення управління медичним обслуговуванням населення, що постійно проживає (перебуває) на території Харківської області, але не обмежуючись вказаними населеними пунктами, а також вжиття заходів з профілактики захворювань населення та підтримки громадського здоров`я,

- надання поліклінічної га стаціонарної лікувально-діагностичної медичної допомоги хворим, створення умов для максимального забезпечення доступної висококваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги та створення умов, які забезпечують управління лікувально-діагностичним процесом.

За положеннями частини другої статті 81 Цивільного кодексу України (надалі, ЦК України), юридичні особи залежно від порядку їх створення поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Зазначена стаття ЦК України містить вказівку на одну зі складових порядку створення юридичних осіб публічного права. У частині третій статті 81 ЦК України вказується, що в ЦК України встановлюється порядок створення виключно юридичних осіб приватного права, у той час, як порядок створення юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом.

Однією з ознак юридичної особи публічного права є реалізація публічних інтересів держави чи територіальної громади.

З огляду на вищевикладене, комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» не є суб`єктами владних повноважень в розумінні КАС України.

Крім того, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір виник з приводу не госпіталізації позивача до лікарні.

Отже, відносини між лікарнею та хворим не носять публічно-правового характеру.

З огляду на викладене, зазначені відносини не можна вважати обставинами з приводу публічних відносин.

Сторони зазначених відносин є рівними у своїх правах, статус кожного з учасників таких відносин не передбачає обов`язку субординації та підпорядкування, з огляду на що такі відносини за своєю суттю є приватно-правовими, а відтак спори, що виникають в рамках відносин між лікарнями та громадянами підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, спір, який виник між сторонами слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, оскільки спірні правовідносини не пов`язані із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносин, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки ця справа має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язковість суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом", у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 241, 243, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повна ухвала складена 01.02.2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.