Справа № 630/1071/21
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

19 січня 2022 р. Справа № 630/1071/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (м-н Свободи, 5 Держпром, п.6 п. 2, м. Харків, 61022, ), треті особи: Люботинська міська рада (вул. Слобожанська, 26, м. Люботин, Харківської області, 62433), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Люботинського міського суду Харківської області як адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо відмови усунути у Державному земельному кадастрі інформації перетин земельної ділянки з кадастровим № :31:038:0061 із земельною ділянкою з кадастровим № :31:038:0070;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області виправити помилку, яка знаходиться в програмі ведення Державного земельного кадастру шляхом усунення перетину земельної ділянки з кадастровим № :31:038:0061 із земельною ділянкою з кадастровим № :31:038:0070.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківській області від 13.12.2021р. справа № 630/1071/21 передана за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями Харківського окружного адміністративного суду справа № 630/1071/21 передано на розгляд судді Рубан В.В.

Вирішуючи питання, викладені у ч.1 ст.171 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_2 . Рішенням XVI сесії XXIV скликання № III/XYI Люботинської міської ради Харківської області від 03.02.2004 року, затверджено технічну документацію по встановленню меж ділянки S-0,1499 га в АДРЕСА_2 та передано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку S-0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ділянку S -0,0499 га для ведення особистого селянського господарства з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Вказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - :31:038:0028; для ведення особистого селянського господарства - :31:038:0061.

При ознайомленні з інформацією, розміщеною у публічній кадастровій карті України та інформацією по земельним ділянкам позивачкою встановлено, що межі сусідньої земельної ділянки з кадастровим номером :31:038:0070 перетинають межі її земельної ділянки з кадастровим номером :31:038:0061.

Позивач вказує, що у відповідь на її звернення відповідач відмовив усунути в Державному земельному кадастрі перетин земельних ділянок з кадастровим номером :31:038:0070 та :31:038:0061.

Відповідно до статті 6 Конвенції про за хист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням таким суб`єктом владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Наведене узгоджується з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень та дій є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Разом з тим спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається із поданого позову фактично спір стосується меж між земельними ділянками позивачки з кадастровим номером :31:038:0061 та сусідньої земельної ділянки з кадастровим номером :31:038:0070, яка належить на праві приватної власності іншій особі.

Наслідками розгляду даного позову фактично є зміна даних земельного кадастру щодо земельних ділянок, якими володіє позивач та особа, якій належить сусідня земельна ділянка та відповідно зміна їх цивільного права.

Тобто даний позов обумовлено захистом саме цивільного права позивача (у сфері земельних відносин).

Ураховуючи, що даний позов направлено на поновлення прав позивача у сфері земельних відносин, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим, оскільки поглинається спором про право, а тому має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, за суб`єктним складом сторін та сутністю спору ця справа підлягає розгляду судом загальної юрисдикції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду зазначеній в постанові від 21.05.2020р. у справі № 820/3670/18.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в даній адміністративній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, ст. 248, ст.256, ст. 293, ст. 295, ст.297 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: Люботинська міська рада, ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що для захисту своїх прав та законних інтересів він має право звернутись до відповідного суду загальної юрисдикції, в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Рубан В.В.