Справа № 160/17942/21
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняШпоти Я.С.
представників позивача представника відповідача Кисельова А.В., Ковбасюк І.А., Колодка Б.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАХТОПРОХОДЧИСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ГІРНИК" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
01.11.2021 року відповідачем надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки від 01.07.2021 р. № 2064/04-36-07-20/41284960 та вказано, що в ході проведення перевірки встановлено завищення податкового кредиту по операціям з придбання товарів у контрагентів ТОВ «ГРАНДСТРОЙАЛЬЯНС», ТОВ «ФІД-КОРП», ТОВ «ГРАНД СТРОЙ ІНВЕСТ», ТОВ «ФІРМА ДНІПРОБУД», ТОВ «ЕТС», ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ», ТОВ «ПРОМ-ЕКСПО-СЕРВІС», ТОВ «ЧЕМІСТІК», ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА» та ТОВ «ФАН-ПРОДУКТ». Посилається на не підтвердження реальності взаємовідносин позивача з вказаними контрагентами-постачальниками, оскільки встановлено неналежне виконання умов укладених договорів, відсутність документів, що мають силу первинних документів та підтверджують настання правових наслідків у взаємовідносинах позивача та вказаних контрагентів. Зазначає, що в ході проведення перевірки встановлено, що надані в ході перевірки первинні документи по взаємовідносинам з вказаними контрагентами-постачальниками не відповідають фактичним відомостям та ставлять під сумнів характер задекларованих відносин, оскільки зокрема первинні документи не містять посади відповідної особи за отримання товару, місця складання. У постачальників відсутні об`єкти оподаткування або інформація про основні засоби, звітність 1-ДФ не подана, невелика кількість штатних працівників, свідоцтво ПДВ анульовано, відповідно до ЄРПН по ланцюгу постачання товару не встановлено його походження, ТТН та сертифікати на товар відсутні.
У судове засідання 24.11.2021 року прибули представники позивача та представник відповідача.
Представники позивача вимоги позову підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, наведені у позові.
Представник відповідача вимоги позову не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, наведені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
За результатами перевірки 01.07.2021 року складено акт № 2064/04-36-07-20/41284960, у висновку якого зазначено про встановлення порушень:
На підставі акта перевірки № 2064/04-36-07-20/41284960 від 01.07.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
У відповідності до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
За приписами пункту 198.3 наведеної статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Частиною першою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-ХІV (надалі - Закон №996-ХІV) визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною другою зазначеної статті передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
За приписами статті 1 Закону №996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (податкового кредиту) виникають за наявності певних обставин та підстав, зокрема фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.
Із наведеного вбачається, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкових зобов`язань та податкового кредиту, а також від`ємного значення з податку на додану вартість є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.
Отже, надаючи оцінку правомірності формування податкового зобов`язання та податкового кредиту з податку на додану вартість, а також винесення спірних податкових повідомлень-рішень, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками ТОВ «ГРАНДСТРОЙАЛЬЯНС», ТОВ «ФІД-КОРП», ТОВ «ГРАНД СТРОЙ ІНВЕСТ», ТОВ «ФІРМА ДНІПРОБУД», ТОВ «ЕТС», ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ», ТОВ «ПРОМ-ЕКСПО-СЕРВІС», ТОВ «ЧЕМІСТІК», ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА» та ТОВ «ФАН-ПРОДУКТ».
Судом встановлено, що ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, з ТОВ «ГРАНДСТРОЙАЛЬЯНС» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/01 від 02.01.2019 року, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 02.01.2019 року.
Також між ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, з ТОВ «ГРАНДСТРОЙАЛЬЯНС» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/02 від 02.02.2019 року, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 02.02.2019 року.
Виконання вказаних послуг замовником підтверджують акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 28.02.2019 року, № 3 від 28.02.2019 року, № 2 від 28.02.2019 року.
01.04.2019 року між ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, з ТОВ «ГРАНДСТРОЙАЛЬЯНС» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/04, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 01.04.2019 року.
Виконання вказаних послуг замовником підтверджують акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 30.04.2019 року, № 2 від 30.04.2019 року, № 3 від 30.04.2019 року.
01.05.2019 року між ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, з ТОВ «ГРАНДСТРОЙАЛЬЯНС» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/05, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 01.05.2019 року.
Виконання вказаних послуг замовником підтверджують акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 31.05.2019 року, № 2 від 31.05.2019 року, № 3 від 31.05.2019 року.
01.06.2019 року між ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, з ТОВ «ГРАНДСТРОЙАЛЬЯНС» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/06, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 01.06.2019 року.
Виконання вказаних послуг замовником підтверджують акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 30.06.2019 року, № 3 від 30.06.2019 року.
Представником позивача в судовому засіданні вказано, що метою придбання у ТОВ «ГРАНДСТРОЙАЛЬЯНС» послуг з підбору персоналу було підбір робітників для здійснення гірничих робіт на шахтах: ПрАТ «ШУ Покровське» на підставі таких документів, а саме: укладеного договору на виконання гірничих робіт №154 від 01.03.2019 року; Ювілейна ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі таких документів, а саме: укладеного договору №6017-ПУ-УМТС-У від 05.02.2018 року; Степова ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі таких документів, а саме: укладеного договору №6925-ПУ-УМТС-У від 01.08.2018 року.
23.11.2020 року між ТОВ «Фан-Продукт» (постачальник) та ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» укладено договір поставки №23/11, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити продукцію (товар), а покупець, у свою чергу, зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього передбачену договором ціну. Об`єм поставок і ціна товару визначається сторонами у специфікаціях.
До вказаного договору сторонами погоджено специфікації № 1 від 24.11.2020 р. на поставку товару (труба сталева) на суму 852000,00 грн., специфікації № 2 від 25.11.2020 р. на поставку товару (труба сталева) на суму 852000,00 грн., специфікації № 3 від 26.11.2020 р. на поставку товару (труба сталева) на суму 852000,00 грн., специфікації № 4 від 27.11.2020 р. на поставку товару (труба сталева) на суму 852000,00 грн.
Згідно вказаного договору, ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» від ТОВ «Фан-Продукт» було отримано товар, що підтверджено видатковими накладними №рн-1124/06 від 24 листопада 2020 року, №рн-1125/03 від 25 листопада 2020 року, №рн-1126/05 від 26 листопада 2020 року, №рн-1127/04 від 27 листопада 2020 року.
Транспортування товару здійснено силами ТОВ «Фан-Продукт», що підтверджено ТТН №24/11 від 24.11.2020 року, ТТН №25/11 від 25.11.2020 року, ТТН №26/11 від 26.11.2020 року, ТТН №27/11 від 27.11.2020 року.
Представником позивача в судовому засіданні вказано, що придбані у ТОВ «Фан-Продукт» товари наявні на складі станом на 01.12.2020 року, їх було частково реалізовано на користь покупця ТОВ «Гарантбуд», згідно укладеного договору поставки №25/08/20-ГП від 25.08.2020 року та специфікації №4 від 27.11.2020 року, специфікації №1 від 25.08.2020 року, специфікації №3 від 23.10.2020 року; покупця ТОВ «Техенергопром», згідно укладеного договору поставки №29/12-20 від 29.12.2020 року; залишок товару, придбаного у ТОВ «Фан-Продукт», є наявний на складі та зберігається за договором оренди №0110/20 від 01.10.2020 року, укладеним з ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 за період з листопада 2020 року по січень 2021 року.
30.07.2019 року між ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» та ТОВ «Енергетичні торгові системи» (постачальник) укладено договір поставки №30-1, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити продукцію, іменовану товар, а покупець, у свою чергу, зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього передбачену договором ціну. Об`єм поставок і ціна товару визначається сторонами у рахунках та накладних.
Постачання товару на користь позивача підтверджується видатковими накладними №100 від 30.08.2019 року, №129 від 18.11.2019 року, №118 від 19.11.2019 року.
Представником позивача в судовому засіданні вказано, що придбані у ТОВ «Енергетичні торгові системи» товари було використано під час здійснення гірничих робіт на шахті ПрАТ «ШУ Покровське», згідно укладених договорів, на підтвердження чого надано вимоги-накладні, оформлені до актів приймання передачі виконаних робіт.
Також між ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» та ТОВ «Енергетичні торгові системи» (підрядник) укладено договір №30-1у від 30.07.2019 р., предметом якого є: виконання роботи за заведенням замовника: поточний або капітальний ремонт гірничо-шахтного обладнання з подальшою передачею замовнику результатів роботи. Конкретний вид, обсяг, вартість, порядок і термін виконання вказується в Специфікаціях до договору.
До вказаного договору сторонами погоджено специфікації № 1 від 30.07.2019 р. на виконання робіт на суму 401265,00 грн., № 2 від 01.09.2019 р. на виконання робіт на суму 418750,00 грн., № 3 від 01.10.2019 р. на виконання робіт на суму 420170,46 грн., № 4 від 01.11.2019 р. на виконання робіт на суму 252027,50 грн., № 5 від 01.12.2019 р. на виконання робіт на суму 444023,00 грн.
Отримання послуг за вказаним договором підтверджено актами-здачі приймання (надання послуг): у серпні 2019 року - № 15 від 30.08.2019 року; оплата за договором здійснена безготівково 09.09.2019 року та засвідчена платіжними дорученнями, що підтверджено банківськими виписками; у листопаді 2019 року - №133 від 30.11.2019 року; оплата за договором здійснена безготівково 10.01.2020 року та засвідчена платіжними дорученнями, що підтверджено банківськими виписками; у грудні 2019 року - №141 від 31.12.2019 року; оплата за договором здійснена безготівково 10.01.2020 року та засвідчена платіжними дорученнями, що підтверджено банківськими виписками.
Представником позивача в судовому засіданні вказано, що придбані у ТОВ «Енергетичні торгові системи» послуги було використано під час здійснення гірничих робіт на ПрАТ «ШУ Покровське» згідно укладених договорів.
Між ТОВ «Буд-Планета» (постачальник) та ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» укладено договір купівлі-продажу №20/10 від 20.10.2020 р., відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити продукцію (товар)
До вказаного договору сторонами погоджено специфікації № 1 від 20.10.2020 р. на товар на суму 586 800,00 грн., № 2 від 27.10.2020 р. на товар на суму 2 542 800,00 грн.
Факт отримання товару покупцем підтверджують видаткові накладні: №рн-1023/05 від 23 жовтня 2020 року, №рн-1045/05 від 28 жовтня 2020 року, №рн-1046/05 від 28 жовтня 2020 року, №рн-1047/05 від 28 жовтня 2020 року.
Транспортування товару здійснено ТОВ «Буд-Об`єкт» на замовлення ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник», що підтверджено актом надання послуг №852 від 30.10.2020 року, ТТН №1/23-20 від 23.10.2020 року, ТТН №2-28/20 від 28.10.2020 року, ТТН №1/28 від 28.10.2020 року, ТТН №3-28/20 від 28.10.2020 року, ТТН №3-28/20 від 28.10.2020 року.
Представником позивача в судовому засіданні вказано, що придбані у ТОВ «Буд-Планета» товари було використано для продажу ТОВ «Гарантбуд», згідно укладеного договору поставки №25/08/20-ГП від 25.08.2020 року та специфікації №3.
Між ТОВ «Чемістік» (постачальник) та ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» укладено договір поставки №28-08 від 28.08.2020 р., відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати покупцю у власність товар.
До вказаного договору сторонами погоджено специфікація на поставку товару (труба сталева) на суму 897000,00 грн.
Представником позивача в судовому засіданні вказано, що придбані у ТОВ «Чемістік» товари було в подальшому реалізовано на користь ТОВ «Гарантбуд», згідно укладеного договору поставки №25/08/20-ГП від 25.08.2020 року та специфікації №1.
01.07.2019 року ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, з ТОВ «Фірма Дніпробуд» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/07, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 01.07.2019 року.
Виконання вказаних послуг замовником підтверджують акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № СФ-00000722 від 31.07.2019 року, № СФ-00000723 від 31.07.2019 року, № СФ-00000724 від 31.07.2019 року.
Виконання вказаних робіт підтверджено актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 від 27.06.2019 року.
01.06.2019 року ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, з ТОВ «Фірма Дніпробуд» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/06/1, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 01.06.2019 року.
Виконання вказаних послуг замовником підтверджують акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № СФ-00000641 від 30.06.2019 року.
04.05.2020 року між ТОВ «Пром-Експо-Сервіс» (постачальник) та ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» укладено договір купівлі-продажу №288 на постачання продукції виробничо-технічного призначення (товар).
До вказаного договору сторонами погоджено специфікації № 1 від 04.05.2020 р. на поставку товару (вал-шестерня 2ПНБ2.31.05.010, колесо конічне 2ПНБ2 31.05.003, колесо конічне 2ПНБ2 31.05.003-01, установка вал-шестерня 2ПНБ2 12.06.320 у комплекті, вал-шестерня 2ПНБ2.31.05.010-01, колесо зубчате 2ПНБ2.02.34.139, хвостовик 51.51.02.33.355, гідрорегулятор ПГ 54-34М, редуктор обертання 2ПНБ2 51.02.33.000) на суму 702612,00 грн.
Постачання товару за вказаним договором підтверджено видатковими накладними №201 від 05 травня 2020 року, №204 від 12 травня 2020 року та №207 від 14 травня 2020 року.
Представником позивача в судовому засіданні вказано, що придбані у травні 2020 року у ТОВ «Пром-Експо-Сервіс» товари було використано у червні 2020 року для виконання робіт для ПрАТ «ШУ Покровське», згідно укладеного договору на виконання горних робіт №154 від 01.03.2019 року; залишок вказаних ТМЦ залишився на складі станом на 01.07.2020 року, що підтверджено оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №205 (Склад: виробнича дільниця на ПрАТ «ШУ Покровське») за травень-червень 2020 року.
10.01.2019 року між ТОВ «Фід-Корп» (постачальник) та ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» укладено договір поставки продукції №10/01, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у встановлений строк кабельну продукцію у власність покупця. Кількість, строки поставки, асортимент та розгорнута номенклатура продукції, що постачається за цим договором, визначаються у рахунках-фактурах постачальника.
Транспортування здійснено ФОП ОСОБА_2 на замовлення ТОВ «Фід-Корп», що підтверджено ТТН від 21.01.2019 р.
Представником позивача в судовому засіданні вказано, що придбані у ТОВ «Фід-Корп» товари було використано під час здійснення робіт по заміні клітьового стовбура: направляючих коробчастих провідників і руд станка горизонту згідно договору, укладеного із ДП «ШУ Південнодондаське №1», №55Т від 14.02.2018 року.
02.01.2020 року між ТОВ «Маст-Югаторг» (постачальник) та ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» укладено договір поставки №02/01, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити запасні частини (товар). Асортимент, кількість, ціна товару визначаються у відповідних специфікаціях та/або видаткових накладних, які мають силу специфікації.
Постачання товару на підставі вказаного договору підтверджено видатковими накладними №МЮ-41, №МЮ-42, №МЮ-43, №МЮ-44, №МЮ-45 від 20 січня 2020 року.
Представником позивача в судовому засіданні вказано, що придбані у січні 2020 року у ТОВ «Маст-Югаторг» товари було частково використано у лютому 2020 року для виконання робіт для ПрАТ «ШУ Покровське», згідно укладеного договору на виконання гірничих робіт №154 від 01.03.2019 року; залишок вказаних ТМЦ залишився на складі станом на 01.03.2020 року, що підтверджено оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №205 (Склад: виробнича дільниця на ПрАТ «ШУ Покровське») за січень-лютий 2020 року.
02.02.2019 року між ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, та ТОВ «ГРАНД СТРОЙ ІНВЕСТ» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/02, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 02.02.2019 року.
Виконання вказаних послуг замовником підтверджують акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 30.04.2019 року, № 2 від 30.04.2019 року, № 3 від 30.04.2019 року.
01.05.2019 року між ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, та ТОВ «ГРАНД СТРОЙ ІНВЕСТ» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/05, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 01.05.2019 року.
Виконання вказаних послуг замовником підтверджують акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.05.2019 року, № 2 від 31.05.2019 року.
Також 01.06.2019 року між ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, та ТОВ «ГРАНД СТРОЙ ІНВЕСТ» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/06, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 01.06.2019 року.
Виконання вказаних послуг замовником підтверджують акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 30.06.2019 року, № 3 від 30.06.2019 року.
Також 01.04.2019 року між ТОВ «ШПУ Гірник», як замовником, та ТОВ «ГРАНД СТРОЙ ІНВЕСТ» укладено договір про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №01/04, за яким виконавець зобов`язується надати послуг з підбору та забезпечення персоналом (послуги) за спеціальностями, кваліфікаційними вимогами і характеристиками працівника, характером і складом роботи, яку виконуватимуть працівники, за термінами виконання роботи, режиму робочого часу, а також інших вимог зазначених у заявці на підбір персоналу, які є додатками до цього договору, та є його невід`ємною часткою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
В рамках вказаного договору сторонами було погоджено заявку на підбір персоналу від 01.04.2019 року.
Суд зауважує, що типові форми первинного обліку роботи вантажного автомобіля, зокрема "Подорожній лист вантажного автомобіля", "Товарно-транспортна накладна", були затверджені наказом Міністерства статистики України та Міністерства транспорту України № 488/346 від 29.12.1995 року, проте наказом Міністерства інфраструктури № 1005/1454 від 10.12.2013 року визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року № 488/346 "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля".
Отже, за умови відсутності затвердженої типової форми товарно-транспортної накладної, доводи відповідача щодо ненадання до перевірки вказаних документів є безпідставними.
Висновки акта перевірки від 01.07.2021 р. № 2064/04-36-07-20/41284960 ґрунтуються на аналізі податкової звітності контрагентів позивача та інформаційних баз даних ДПС України щодо відсутності достатньої кількості власних або орендованих автотранспортних засобів, малої кількості працівників, що зумовлює неможливість придбання великої кількості ПММ, податкової звітності контрагентів за ланцюгами постачання.
При цьому, відповідачем не наведено будь-яких посилань на наявність актів податкових органів документальних або зустрічних перевірок підприємств та/або рішень судів, якими було б встановлено відсутність господарських операцій у спірний період.
Також в акті перевірки не наведено інформації про наявність судових рішень, щодо визнання укладених правочинів недійсними.
Суд зазначає, що відсутність у контрагента позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року № К/9901/873/18.
Також суд не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною четвертою якої визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Дані посилання є підставами для сумнівів реальності операцій та не свідчать про відсутність самих операцій, документи щодо яких об`єктивно не спростовані.
Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 13.08.2021 року у справі № 810/3791/16, від 13.08.2021 року у справі № 820/3627/15, від 11.08.2021 року у справі № 809/1560/17, від 21.01.2021 року у справі № 820/4411/16, відповідно до яких відсутність ресурсів у контрагентів позивача не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників можливе за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренди персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Щодо посилань відповідача на дані ЄРПН, підсистему АІС "Податковий блок" у розрізі дослідження ланцюгів придбання/отримання товару, суд зазначає, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган. Записи у інформаційних базах контролюючого органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, відповідно, сама по собі така інформація не є належним доказом по справі.
Такі посилання податкового органу не є безумовною підставою для висновків про нездійснення господарських операції за умови наявності інших документів, що підтверджують реальність постачання товарів чи надання послуг і не може вважатися беззастережним та безперечним доказом на підтвердження доводів податкової інспекції про фіктивність спірних господарських операцій.
Натомість контролюючим органом не здійснювалось дослідження усіх господарських операцій контрагентів, зокрема, щодо попередніх періодів та інших обставин, які мають значення.
Дефектність та навіть фіктивність контрагента платника податків не свідчить про те, що платник податків, який укладав договори з таким контрагентом, знав про протиправний характер діяльності свого контрагента. Отже, аргументи податкового органу стосовно фіктивності контрагента та нереальності фінансово-господарських відносин зі спірними контрагентами не можуть бути вичерпними доказами нереальності операцій, за які позивач має нести негативні наслідки.
Також суд зазначає, що позивач є відокремленою самостійною юридичною особою від своїх контрагентів, а тому не може нести податкову відповідальність за відсутності вини, оскільки це б порушувало конституційний принцип індивідуального характеру відповідальності.
Відповідачем не було належним чином проведено дослідження, не надано оцінку первинним та бухгалтерським документам ані позивача ані спірних контрагентів, оскільки не зазначені конкретні та деталізовані висновки за результатами дослідження і оцінки.
Судом встановлено, що господарські операції, що становлять предмет дослідження, підтверджені первинними документами, які описані вище.
Недоліків їх складання судом не встановлено.
Слід зазначити, що на момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та в якості платників податку на додану вартість (мали свідоцтва платників ПДВ), установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались.
Також, податкові накладні по господарським операціям з зазначеними контрагентами зареєстровані в ЄРПН, про що зазначено в акті перевірки.
Відповідач вказані обставини у судовому засіданні не спростовував.
Крім того, чинне станом на час виникнення спірних правовідносин законодавство не покладало на платника податків обов`язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми ПДВ до податкового кредиту та заявляти відповідні суми до бюджетного відшкодування, чи формувати валові витрати. Законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.
При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, у справі "Інтерсплав" проти України " (2007 рік, заява № 803/02), Суд, у п. 38 рішення зазначив: "На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, які здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду, стосовно загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які вказували б на те, що заявник був безпосередньо залучений в такі зловживання".
Також, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.
У рішенні у справі "Бізнес Супорт Центр проти Болгарії" (2010 рік, заява №6689/03), у п. 23 якого зазначено, що "у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим, щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, прямого впливу на оподаткування організації-заявника це не мало б".
З аналізу викладеного вбачається, що Європейський суд з прав людини чітко визначив правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом. Вказаний підхід до визначення недопустимості порушення майнових прав особи знайшов своє продовження у праві Європейського Союзу, зокрема у Шостій Директиві від 17.05.1977 №77/388/EU щодо гармонізації законодавства держав-членів стосовно податків з обороту.
Отже, подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.
Доводи відповідача про неможливість підтвердження реальності фінансово-господарських операцій зі спірними контрагентами мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування витрат.
Також згідно частини 2 статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому позивач не повинен нести відповідальність за господарську діяльність своїх контрагентів.
Однак, правова позиція суду в тому, що обов`язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може поширюватись на третіх осіб, у т.ч. на його контрагентів та контрагентів по ланцюгу постачання.
Окремо суд зазначає, що отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.
Як було зазначено вище, відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.
Крім того, визначальним критерієм для підтвердження права платника податку на податковий кредит та/або віднесення відповідних сум до валових витрат є реальність вчинюваної господарської операції, тобто встановлення факту зміни руху активів чи зміни стану зобов`язань платника податку внаслідок придбання ним товарів (послуг), що використовуються таким платником у своїй господарській діяльності.
Суд зазначає, що конкретних та деталізованих порушень з боку позивача з приводу провадження господарської діяльності, податковим органом не наведено. Вчинення порушень безпосередньо позивачем в обумовлені частині акт перевірки не містить. Таких порушень, також, не встановлено під час судового розгляду справи.
Контролюючим органом не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів підряду та поставки, укладених з позивачем, як не було надано і доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.
Суд також не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Сама по собі наявність або відсутність окремих документів не може бути підставою для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні податкового кредиту.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Також, норми податкового законодавства не визначають звітування контрагента до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати господарські відносини між позивачем та його контрагентами такими, що фактично не відбувались. Відтак висновки відповідача у цій частині, на переконання суду, є хибними.
Враховуючи викладене, з огляду на те, що висновки акта перевірки від 01.07.2021 р. № 2064/04-36-07-20/41284960 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, відсутності належних доказів правомірності прийнятих відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАХТОПРОХОДЧИСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ГІРНИК" підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 грудня 2021 року.

Суддя Е.О. Юрков